П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.07.2026  	Справа №607/12486/26 Провадження №3/607/3825/2026	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
24.05.2026 о 11:40 гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , не вжив заходів щодо утримання своєї собаки породи «Тибетського мастифу», оскільки останній вибіг з території господарства гр. ОСОБА_1 , внаслідок чого покусала гр. ОСОБА_2 , а саме в область передпліччя, кисті, лівої сідниці, таким чином порушив Правила утримання домашніх та безпритульних тварин (собак і котів) на території Тернопільської територіальної громади, затвердженого рішенням ТМР №7/36/13 від 24.07.2019, за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 154 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №781951 від 02.06.2026, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 154 КУпАП.
У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_2 – адвокат Кузнєцова М. І., просить притягнути особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 154 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак звернувся на адресу суду із заявою про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 154 КУпАП, без його участі, вину визнає, просить обмежитись штрафом.
З`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
При цьому, відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 154 КУпАП, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею, настає за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).
Згідно ч.3 ст. 154 КУпАП, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею, настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.
Стаття 154 КУпАП України є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 154 КУпАП України більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Відтак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка складає протокол повинна викласти суть правопорушення виходячи із частини першої даної статті з посиланням на відповідні Правила утримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушенням, чи Правил утримання домашніх тварин, чи інших нормативно-правових актів, що визначають вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами, установлених органом місцевого самоврядування та виключно після цього зазначити наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено частиною третьою ст. 154 КУпАП України.
Оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №781951 від 02.06.2026; електронним рапортом зареєстрованого ЄО за №25020 від 24.05.2026; заявою ОСОБА_2 від 24.05.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.06.2026; копією консультативного висновку спеціаліста №4884; копією направлення; копією ветеринарного паспорта НОМЕР_1 ; копією паспорта ОСОБА_1 ; копією пенсійного посвідчення ОСОБА_1 ; копією посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 .
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, тобто – утримання собаки у місцях, де це заборонено відповідними правилами, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини.
При накладенні адміністративного стягнення, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за вчинене правопорушення, вважаю, що на  ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави з конфіскацією тварини.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.
Однак, п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року із змінами та доповненнями, вказує, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Зважаючи на вищевказане, вважаю що ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст. ст. 40-1, 154, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією собаки породи «Тибетський мастиф», яка належить ОСОБА_1 .
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення на підставі п.13 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується штраф в подвійному розмірі.
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя         Дуда О.О.