Справа № 420/37135/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Радчука А.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ 44069166), Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ 39398646) про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 та згідно позовної заяви в редакції від 16.12.2024 року ОСОБА_1 звертається із позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Головного управління ДФС в Одеській області та просить суд: 
визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДФС в Одеській області рішення №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); 
зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області поновити реєстрацію Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як платника єдиного податку третьої групи датою анулювання реєстрації платника єдиного податку з дати, яку встановить суд в ході судового розгляду;
визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС в Одеській області рішення, яке оформлене повідомленням №4779/4/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року про невизнання поданих декларації платника єдиного податку третьої групи;
визнати протиправним та скасувати прийняте ГУ ДПС в Одеській області рішення, яке оформлене повідомленням №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 року про невизнання поданих декларації платника єдиного податку третьої групи.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на запит про отримання інформації позивачкою було отримано лист ГУ ДПС в Одеській області №122/ЗПІ/15-32-24-11-06 від 03.09.2024 року. З листом було надано рішення ГУ ДФС в Одеській області №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку в зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (абзац 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України) на підставі відомостей (висновків) щодо наявності податкового боргу від підрозділу погашення податкового боргу від 29.09.2017 року №512/11/15-32-17-02-07 з направленням на адресу (66011, с. Серби, Кодимський район, Одеська область, без зазначення вулиці та номера будинку) і повідомленням про вручення "2.11.17" за трек-номером №6504406734366 (підпис не відповідає ОСОБА_1 ). Однак, позивачка заперечує отримання рішення №150 від 29.09.2017 року та стверджує, що з його змістом вона ознайомилася лише після надходження листа від 03.09.2024 року, отже саме з цього моменту слід відліковувати строк звернення до суду. 
Також з додатками до листа №122/ЗПІ/15-32-24-11-06 від 03.09.2024 року було отримано рішення ГУ ДПС в Одеській області, яке оформлене повідомленням №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року про невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи, які були прийняті: 
1. 01.05.2018 року за перший квартал 2018 року (що підтверджується квитанцією за №9089186282),
2. 09.08.2018 року - за півріччя 2018 року (що підтверджується квитанцією за №9166434585),
3. 11.02.2019 року - за 2018 рік (що підтверджується квитанцією за №9310371042).
Згідно з повідомленням №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року, ГУ ДПС в Одеській області вважає, що вищевказані декларації платника єдиного податку, у порушення вимог статті 48 ПК України, не відповідають обраному режиму оподаткування. 
Також у позові зазначено, що на виконання вимог податкового законодавства були подані податкові декларації платника єдиного податку, які були прийняті наступним чином:
1. 01.07.2023 року за перший квартал 2022 року (що підтверджується квитанцією №9311921869);
2. 01.07.2023 року за півріччя 2022 року (що підтверджується квитанцією №9311921889);
3. 01.07.2023 року — за три квартали 2022 року (що підтверджується квитанцією №9311921876);
4. 09.07.2023 року за 2022 рік (що підтверджується квитанцією №9311996718);
5. 09.07.2023 року за півріччя 2023 року (що підтверджується квитанцією №9164686024);
6. 04.10.2023 року — за три квартали 2023 року (що підтверджується квитанцією №9258587820);
7. 16.01.2024 року — за 2023 рік (що підтверджується квитанцією №9374136423);
8. 12.04.2024 року - за перший квартал 2024 року (що підтверджується квитанцією №9091802831).
Проте, 17.08.2024 року (згідно з відстеженням треку штрих-коду Укрпошти 0600949281407) від ГУ ДПС в Одеській області було отримано рішення, оформлене повідомленням №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 року, в якому зазначено, що відповідно до пунктів 49.11, 49.15 статті 49 Податкового кодексу України, в результаті перевірки наявності та достовірності обов`язкових реквізитів податкової звітності (пункт 49.8 статті 49 ПК України) подані декларації вважаються неподаними у зв`язку з порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме: в порушення вимог пункту 48.4 статті 48 ПК України податкову декларацію подано з недостовірними значеннями обов`язкового реквізиту "звітний (податковий) період" (не відповідає обраному режиму оподаткування).
Вважаючи протиправним рішення №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи, а також повідомлення №4779/4/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року про невизнання поданих декларації платника єдиного податку третьої групи та №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 року про невизнання поданих декларації платника єдиного податку третьої групи, позивачка звернулась до суду з даним позовом. 
Доводи позову мотивовані тим, що у рішенні Головного управління ГУ ДФС в Одеській області №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи зі ставкою 5% доходу зазначено, що підставою для такого рішення стала наявність податкового боргу протягом двох послідовних кварталів. Однак, у тексті рішення відсутня детальна інформація про проведену документальну перевірку, зокрема, дата її проведення, конкретні порушення законодавства та точна сума податкового боргу, яка стала підставою для анулювання реєстрації. Посилання на норми абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України не замінює конкретних доказів, на підставі яких було прийнято таке рішення. Згідно з наданими контролюючим органом відомостями, рішення №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку було ухвалено на підставі існування податкового боргу у сумі лише 0,74 гривні, що суперечить вимогам абзацу 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення. Отже, згідно названого абзацу платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів в останній день другого із двох послідовних кварталів у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 ПК України (шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), а саме 1020 гривень. Крім того, позивачка зазначила, що контролюючим органом не надано доказів надходження платнику повідомлень про наявність податкового боргу та про прийняття рішення про анулювання реєстрації. 
Ухвалою суду від 09.12.2024 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 13.01.2025 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, згідно ч. 5 ст. 262 КАС України. 
Також ухвалою від 13.01.2025 року суд витребував від Головного управління ДПС в Одеській області докази по справі, а саме: усі матеріали, що стосуються спірних правовідносин, зокрема щодо реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку третьої групи; анулювання реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 платником єдиного податку третьої групи; статусу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , як платника єдиного податку; щодо підстав невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за період 2017-2024 рр., тощо. 
28.01.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.
Як зазначено у відзиві, згідно з інформацією ІКС ДПС, ФОП ОСОБА_1 зареєстрована 23.10.2015 року, як фізична особа – підприємець та перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області, з 01.04.2016 по 30.09.2017 застосувала спрощену систему оподаткування (платник єдиного податку третьої групи зі ставкою 5%). Згідно з інформацією ГУ ДПС в Одеській області, рішенням ГУ ДФС в Одеській області від 29.09.2017 № 150 анульовано реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 30.09.2017, яке надіслано платнику за податковою адресою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та 02.11.2017 вручено поштовою службою. 
Відповідач зазначає, що ФОП ОСОБА_1 подавала податкові декларації платника єдиного податку третьої групи за звітні періоди 2018 року та платнику направлявся лист від 12.03.2020 № 4779/Ч/15-32-55-06-09 щодо невідповідності поданої звітності обраному режиму оподаткування. Враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 з 01.10.2017 перебуває на загальній системі оподаткування та не зареєстрована як платник єдиного податку, у платника податків не виникає обов`язку зі сплати єдиного податку та подання податкової декларації платника єдиного податку та подання податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця. ФОП ОСОБА_1 відповідно до вимог Кодексу зобов`язана подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого вона є. Платником податків також було порушено пп. 4 п. 2 ст. 6 Закону № 2464, а саме відсутня подача “Звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми єдиного внеску” за 2017, 2019, 2020 рік.
Разом із відзивом відповідачем подано копію рішення ГУ ДФС в Одеській області від 29.09.2017 № 150 з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання адресатом 02.11.2017; повідомлення №4779/4/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання адресатом 21.03.2020; повідомлення №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 року.
04.02.2025 року позивачкою подано відповідь на відзив. 
У відповіді на відзив зазначено, що податкова служба через електронний кабінет продовжувала приймати податкову звітність та зараховувати сплачені податки, що свідчить про відсутність послідовності та суперечливість дій податкового органу і підтверджує, що фактично позивач продовжував вважатися платником єдиного податку. 
Позивачка посилається на те, що офіційні джерела надають суперечливу інформацію щодо дати анулювання спрощеної системи оподаткування (електронний кабінет відсутня дата анулювання, Реєстр платників єдиного податку - 01.04.2016, рішення - 30.09.2017 та у листах - 01.10.2017 року). Наявні розбіжності стосуються як даних, розміщених в електронних системах, так і інформації, наданої у письмових відповідях податкової служби. Така ситуація свідчить про порушення вимог законодавства щодо ведення електронних реєстрів та унеможливлює для платника податків отримати достовірну інформацію про свій податковий статус, що є порушенням принципу правової визначеності.
Також позивачка зазначає, що за твердженнями ГУ ДПС в Одеській області рішення №150 від 29.09.2017 року було прийнятне на підставі наявності більш ніж протягом двох послідовних кварталів податкового боргу у сумі 0,74 грн. несплаченої пені, яка автоматично нарахована після несвоєчасної сплати штрафних санкцій у сумі 170 грн. нарахованих згідно податкового повідомлення рішення (далі - ППР) №0000691702 від 14.03.2016 року. Проте, як стверджує позивачка, ППР №0000691702 від 14.03.2016 року та акт камеральної перевірки №49/1701/2702947625 від 14.03.2016 року платнику податків не надано, що позбавило можливості їх оскарження, тощо. 
Позивачка наполягає, що передумовою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку є проведення перевірки, висновки якої повинні бути викладені у відповідному акті. У даному випадку контролюючим органом будь-яку перевірку не було проведено та акт не складено. З наданих контролюючим органом матеріалів та пояснень слідує, що оскаржуване рішення №150 від 29.09.2017 року прийнято виключно за відомостями (висновками) щодо наявності податкового боргу від підрозділу погашення податкового боргу від 29.09.2017 року №512/11/15-32-17-02-07, однак така інформація носить інформативний характер та не може бути правомірною підставою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
Ухвалою суду від 03.03.2025 року витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області докази наявності податкового боргу ФОП ОСОБА_1 на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, а саме відомості (висновки) щодо наявності податкового боргу від підрозділу погашення податкового боргу від « 29» вересня 2017 р. №512/11/15-32-17-02-07, а також письмові докази стосовно того яким чином ФОП ОСОБА_1 виконувала свій податковий обов`язок протягом 2017-2024 рр.; які податки та збори сплачувала, за якими ставками та системою оподаткування; надати інтегровані картки ФОП ОСОБА_1 за 2017-2014 рр.; які існують докази того, що ФОП ОСОБА_1 було відомо про прийняте рішення ГУ ДФС в Одеській області від 29.09.2017 № 150; чи була протягом 2017-2024 рр. комунікація з контролюючим органом стосовно сплати податків та зборів, використання системи оподаткування; тощо; чи проводились протягом 2017-2024 рр. податкові перевірки ФОП ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані докази у 10-денний строк від дати отримання цієї ухвали. Зупинено провадження у справі № 420/37135/24 - до отримання витребуваних судом доказів.
25.03.2025 року відповідачем подано заяву щодо приєднання до матеріалів справи витребуваних документів.
06.01.2026 року позивачкою подано заяву із запереченнями щодо поданих відповідачем на виконання ухвали суду доказів. Вказано, що надані матеріали не підтверджують наявності законних підстав для анулювання статусу платника єдиного податку, є суперечливими, неповними та не відповідають вимогам статей 76-83 КАС України. Зокрема позивач просить визнати подані відповідачем паперові роздруківки з інформаційно-комунікаційної системи ДПС (далі - ІКС) формату А4 неналежними та недопустимими доказами, оскільки вони не дозволяють встановити дату і час формування електронних даних, особу користувача, який вносив або змінював відомості, історію змін та цілісність даних з моменту прийняття спірного рішення у 2017 році.
Ухвалою суду від 11.09.2026 року поновлено провадження у справі №420/37135/24, а також залучено до матеріалів справи та прийнято до розгляду заяву Головного управління ДПС в Одеській області (вхід. ЕС/27745/25 від 26.03.2025) з додатками письмових доказів, витребуваних судом.
Ухвалою суду від 11.09.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі №420/37135/24. 
Ухвалою суду від 11.09.2026 року поновлено позивачці пропущений з поважних причин строк звернення до суду із цим позовом. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України та з огляду на заявлені позивачем вимоги, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами. 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Позивачка – ОСОБА_1 23.10.2015 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений 19.11.2024, номер запису 2005370010006002841. Основний вид діяльності за КВЕД: 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність. Місцезнаходження фізичної особи - підприємця: АДРЕСА_1 .
23.10.2015 ФОП ОСОБА_1 взята на облік як платник податків та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС в Одеській області (Кодимська ДПІ).
01.04.2016 ФОП ОСОБА_1 була зареєстрована платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 5 відсотків. 
Рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 29.09.2017 № 150 анульовано реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 30.09.2017, відповідно до пункту 299.10 статті 299 Податкового Кодексу України.
Підставою для анулювання реєстрації, як платника єдиного податку, у рішенні зазначено: наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (аб.8 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПКУ). Документи, які підтверджують наявність підстав для анулювання реєстрації платний єдиного податку: відомості (висновки) щодо наявності податкового боргу від підрозділу погашення податкового боргу від 29 вересня 2017 р. №512/11/15-32-17-02-07. Дата анулювання реєстрації, як платника єдиного податку 3 групи 5%, - 30 вересня 2017. 
У якості доказів надіслання на адресу ФОП ОСОБА_1 рішення № 150 від 29.09.2017 про анулювання реєстрації платника єдиного податку, відповідач надає копію Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Форма №119) трек номер 6504406734366 з відміткою про вручення адресату (с. Серби, Кодимський р-н, Одеська обл., 66011) 02.11.2017 (а.с. 111, том 1).
Позивачка заперечує отримання рішення №150 від 29.09.2017 та стверджує, що з його змістом вона ознайомилася лише після надходження листа Головного управління ДПС в Одеській області №122/ЗПІ/15-32-24-11-06 від 03.09.2024, разом з яким (листом) їй надіслано вказане рішення. 
Листом ГУ ДПС в Одеській області №122/ЗПІ/15-32-24-11-06 від 03.09.2024 року (а.с. 107-112, том 1) у відповідь на запит на отримання публічної інформації від 23.08.2024 (вх. Головного управління ДПС в Одеській області від 28.08.2024 № 139/3ПІ) щодо надання детальної інформації по ФОП ОСОБА_1 у вигляді завірених копій за період з 23.10.2015, позивачці надіслано копію рішення №150 від 29.09.2017 з повідомлення про вручення поштового відправлення № 6504406734366 та повідомлено, що Головним управління ДПС протягом 2015-2024 років фактичні, планові, позапланові, виїзні, позапланові невиїзні перевірки ФОП ОСОБА_1 не проводились.
Також позивачка стверджує, що з додатками до листа №122/ЗПІ/15-32-24-11-06 від 03.09.2024 їй було надіслано рішення ГУ ДПС в Одеській області, яке оформлене Повідомленням №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 (а.с. 84-85, том 1), про невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи. 
Відповідно до Повідомлення №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020, до Кодимської ДПІ Подільського управління ГУ ДПС в Одеській області ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , код ДПІ НОМЕР_2 ) подано Податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 1 квартал 2018 року (№9089186282 від 10.05.2018 року), за 1 півріччя 2018 року (№9166434585 від 09.08.2018 року), за 2018 рік (№9310371042 від 11.02.2019 року). В порушення вимог ст.48 ПКУ податкова звітність не відповідає обраному режиму оподаткування, тому вважається неподаною.
У якості доказів надіслання на адресу ФОП ОСОБА_1 . Повідомлення №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 відповідач надає копію Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення трек номер 65044010709910 з відміткою про вручення адресату 21.03.2020 (с. Серби, Кодимський р-н, Одеська обл., 66011) 21.03.2020 (а.с. 112, том 1).
Позивачка заперечує отримання рішення Повідомлення №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 поштою та стверджує, що з його змістом вона ознайомилася лише після надходження листа Головного управління ДПС в Одеській області №122/ЗПІ/15-32-24-11-06 від 03.09.2024.
05.08.2024 ГУ ДПС в Одеській області надано ФОП ОСОБА_1 . Повідомлення №30236/6/15-32-24-11-06 про відмову у прийнятті звітності (а.с. 82-83, том 1), відповідно до якого вважаються неподаними Податкові декларації платника єдиного податку, які подані в електронному вигляді та були прийняті:
01.07.2023 року за №9311921869 – за перший квартал 2022 року,
01.07.2023 року за №9311921889 – за півріччя 2022 року,
01.07.2023 року за №9311921876 - за три квартали 2022 року,
09.07.2023 року за №9311996718 – за 2022 рік,
09.07.2023 року за №9164686024 – за півріччя 2023 року,
04.10.2023 року за №9258587820 - за три квартали 2023 року,
16.01.2024 року за №9374136423 - за 2023 рік,
12.04.2024 року за №9091802831 - за 1 квартал 2024 року.
Підстава: порушення вимог п. 48.4 ст.48 ПКУ - податкову декларацію подано з недостовірним значенням обов`язкового реквізиту «звітний (податковий) період» (не відповідає обраному режиму оподаткування).
Позивачка вказує, що отримала повідомлення №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 17.08.2024 поштовим відправленням. 
23.08.2024 ФОП ОСОБА_1 подала до ГУ ДПС в Одеській області запит на отримання публічної інформації (а.с. 106, том 1) з проханням надати: матеріали будь-якої кореспонденції від контролюючих органів з податкового законодавства з доказами надання, надсилання та вручення; накази, акти, матеріали проведених перевірок, податкові рішення-повідомлення та будь-які інші рішення винесені за порушення податкового законодавства з доказами надсилання та вручення.
Відповідь на вказаний запит надана листом ГУ ДПС в Одеській області №122/ЗПІ/15-32-24-11-06 від 03.09.2024 року (а.с. 107-112, том 1), з якого, як стверджується у позові, позивачка дізналась про існування рішення №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи, а також повідомлення №4779/4/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року про невизнання поданих декларації платника єдиного податку третьої групи. 
23.08.2024 ФОП ОСОБА_1 подала скаргу до ДПС України на рішення ГУ ДПС в Одеській області №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 про невизнання податкової звітності (а.с. 93-98, том 1).
Рішенням ДПС України від 19.09.2024 продовжено строк розгляду скарги. 
Рішенням ДПС України від 31.10.2024 №32802/6/99-00-06-03-03-06, за результатами розгляду скарги рішення ГУ ДПС в Одеській області №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 залишено без змін, а скаргу – без задоволення (а.с. 100-104, том 1). 
Щодо фактичних обставин справи у рішенні ДПС України зазначено, що згідно з даними ІКС ДПС, ФОП ОСОБА_1 зареєстрована 23.10.2015 (№ 25370000000002841) як фізична особа підприємець та перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області (Кодимська ДПІ), з 01.04.2016 по 30.09.2017 застосовувала спрощену систему оподаткування (платник єдиного податку третьої групи за ставкою 5 відсотків). Згідно з інформацією ГУ ДПС в Одеській області, рішенням ГУ ДФС в Одеській області від 29.09.2017 № 150 анульовано реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 30.09.2017, яке надіслано платнику за податковою адресою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та 02.11.2017 вручено поштовою службою. Крім того, як свідчать обставини справи, ФОП ОСОБА_1 подавала податкові декларації платника єдиного податку третьої групи за звітні періоди 2018 року та платнику направлявся лист від 12.03.2020 № 4779/4/15-32-55-06-09 щодо невідповідності поданої звітності обраному режиму оподаткування, який 21.03.2020 вручено поштовою службою. Слід зазначити, що ГУ ДПС в Одеській області порушено строк надання платнику письмового повідомлення від 05.08.2024 №30236/6/15-32-24-11-06 про відмову у прийнятті звітності, визначений п.п. 49.11.1 п. 49.11 ст. 49 Кодексу. Однак, враховуючи те, що ФОП ОСОБА_1 з 01.10.2017 перебуває на загальній системі оподаткування та не зареєстрована як платник єдиного податку, у платника податків не виникає обов`язку зі сплати єдиного податку та подання податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця. ФОП ОСОБА_1 відповідно до вимог Кодексу зобов`язана подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого вона є.
У подальшому позивачка неодноразово зверталась до ГУ ДПС в Одеській області із запитами щодо надання рішень, актів, матеріалів проведених перевірок, документів та інших матеріалів з доказами їх надіслання, на підставі яких її було позбавлено статусу платника єдиного податку, а також запитувала опис вкладення до поштового відправлення щодо вручення платнику податків рішення №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації.
Листом ГУ ДПС в Одеській області №147/3РЙ/15-32-24-11-06 від 15.10.2024 (а.с. 116-117, том 1) повідомлено, що при здійснені камеральних перевірок поданої платниками податків податкової звітності було встановлено невідповідність поданої звітності ФО-П ОСОБА_1 обраній системі оподаткування, про що повідомлено листом від 05.08.2024 за № 30236/6/15-32- 4-11-06. … Головним управління ДПС за період з 23.10.2015 (дата державної реєстрації) по теперішній час самостійно не проводились планові (позапланові) перевірки щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). … податкові вимоги не формувались та не надсилались.
Листом ГУ ДПС в Одеській області №155/3РЙ/15-32-24-11-06 від 28.10.2024 (а.с. 123-126, том 1) повідомлено, що:
«Підставою виключення з Реєстру платників єдиного податку з 01.10.2017, відповідно до вимог пп.3 п.299.10 ст.299 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі – Кодекс), є наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (абзац 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Кодексу). Відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС в інтегрованій картці платника за КБК 11010500 (податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування) 24.03.2016 року виникає зобов`язання щодо Податкового повідомлення-рішення від 14.03.2016 року за № 0000691702. Кошти були зараховані згідно Платіжного доручення від 31.03.2016 за № 140118501, після сплати суми зобов`язання Податкового повідомлення-рішення від 14.03.2016 року за № 0000691702 виникає пеня у сумі 0,74 гривні за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання. Відповідно до підпункту 175 пункту 1 статті 14 Кодексу зі змінами та доповненнями, податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та не погашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом. 
Податкове повідомлення-рішення від 14.03.2016 року за № 0000691702 було отримано ФО-П ОСОБА_1 , що підтверджується сплатою ФО-П вказаної в Податковому повідомленні-рішенні суми 31.03.2016 року. Копію поштового повідомлення про вручення поштового відправлення не має можливості надати у зв`язку з тим, що наказом Державної фіскальної служби України від 24.02.2016 № 169 «Про реорганізацію деяких територіальних органів ДФС в Одеській області» було ліквідовано деякі податкові інспекції, в тому числі Балтську ОДПІ, в складі якої перебувало Кодимське відділення. Таким чином, документи, що стали підставою виключення з Реєстру платників єдиного податку ФО-П ОСОБА_1 наразі неможливо надати по причині ліквідації відповідного контролюючого органу. 
Головним управлінням ДПС в Одеській області відповідно до вимог п.3 підпункту 299.10 статті 299 Кодексу, на підставі рішення від 29.09.2017 за № 150 ФО-П ОСОБА_1 було виключено з Реєстру платників єдиного податку з 01.10.2017, інші рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку контролюючим органом за період реєстрації не виносились. Дане рішення направлено платнику рекомендованим листом, який отримано особисто 02.11.2017.
ФО-П ОСОБА_1 було повідомлено про відмову у прийнятті звітності листами від 21.03.2020 за № 4779/4/15-32-55-06-09 та від 05.08.2024 за № 30236/6/15-32-24-11-06. Дані листи були отримані платником особисто. Підставою направлення відповідних листів стало виключення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з Реєстру платників єдиного податку з 01.10.2017, оформлення додаткових документів та матеріалів діюче податкове законодавство при цьому не передбачає.
Надати документи та матеріали на підставі яких було складено рішення № 150 від 29.09.2017 року, що підтверджують наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку, а саме (висновки) щодо наявності податкового боргу від підрозділу погашення відомості податкового боргу від 29 вересня 2017 року № 512/11/15-32-17-02-07 не має можливості у зв`язку з тим, що відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 2657-ХІІ від 02.10.1992 року «Про інформацію» податкова інформація сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідності для реалізації покладених на контролюючи органи завдань і функцій у порядку, встановленому Кодексу.».
Відповідь подібного змісту надана позивачці листом ГУ ДПС в Одеській області №160/РЙ/15-32-24-11-06 від 06.11.2024 (а.с. 131-133, том 1). 
Листом ГУ ДПС в Одеській області №160/РЙ/15-32-24-11-06 від 06.11.2024 (а.с. 11-14, том 2) за дорученням ДПС від 22.11.2024 № 35277/6/99-00-24-01-03-06 розглянуло звернення ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 14.11.2024 б\н (вх. ДПС від 19.11.2024 № 44711/6) щодо виявлених розбіжностей у даних про податковий статус. Повідомлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС перебуває за основним місцем обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області (Кодимська ДПІ) з 23.10.2015 року по теперішній час та обрала основний вид діяльності за КВЕД: 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, при цьому:
з 23.10.2015 по 31.03.2016 перебувала на загальній системі оподаткування обліку та звітності;
з 01.04.2016 по 30.09.2017 перебувала на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності;
з 01.10.2017 по теперішній час, перебуває на загальній системі оподаткування обліку та звітності.
Також зазначено, що платником податків було порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, а саме: не сплачено протягом 2 послідовних кварталів податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 0,74 гривні, що є порушенням абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ (у редакції, яка діяла з 07.01.2016 року по 23.05.2020 рік).
… Запитувана службова записка від підрозділу погашення податкового боргу від 29.09.2017 №512/15-32-17-02-07 є внутрішньовідомчою службовою кореспонденцією, яка містить службову інформацію та є інформацією з обмеженим доступом.
Виходячи з вищевикладеного, Рішення від 29.09.2017 року № 150 прийняте Головним управлінням ДПС в Одеській області, винесено на підставі не виконання ОСОБА_1 вимог абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ в ред. від 07.01.2016 року, яка діяла до 23.05.2020 року, та відповідно до даних інтегрованої картки платника податків за КБК 11010500. 
Вважаючи протиправним рішення №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи, а також повідомлення №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року про невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи та №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 року про невизнання поданих деклараціх платника єдиного податку третьої групи, позивачка звернулась до суду з даним позовом. 
Вирішуючи спірні відносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі – Податковий кодекс України).
Відповідно до п. 15.1 ст.15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України).
Предметом спору у зазначеній справі є правомірність рішення №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи, а також повідомлення №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року про невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи та №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 року про невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи.
Як встановлено судом, рішенням ГУ ДФС в Одеській області від 29.09.2017 № 150 анульовано реєстрацію платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 30.09.2017, відповідно до пункту 299.10 статті 299 Податкового Кодексу України.
Підставою для анулювання реєстрації, як платника єдиного податку, у рішенні зазначено: наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (аб.8 пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПКУ). Документи, які підтверджують наявність підстав для анулювання реєстрації платний єдиного податку: відомості (висновки) щодо наявності податкового боргу від підрозділу погашення податкового боргу від 29 вересня 2017 р. №512/11/15-32-17-02-07. Дата анулювання реєстрації, як платника єдиного податку 3 групи 5%, 30 вересня 2017. 
Перевіривши правомірність зазначеного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 29.09.2017 № 150, суд дійшов наступного.
Главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України врегульовано питання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.
У пункті 291.2 статті 291 Податкового кодексу України передбачено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Відповідно до пункту 291.3 статті 291 Податкового кодексу України, юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Згідно пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спору) суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема третя група: фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень. 
Відповідно до пунктів 296.3-296.4 статті 296 Податкового кодексу України, платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду. Податкова декларація подається до контролюючого органу за місцем податкової адреси.
Згідно підпункту 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України, для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву. 
Зареєстровані в установленому законом порядку суб`єкти господарювання (новостворені), які протягом 10 днів з дня державної реєстрації подали заяву щодо обрання спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для третьої групи, яка не передбачає сплату податку на додану вартість, вважаються платниками єдиного податку з дня їх державної реєстрації (підпункт 298.1.2 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України).
Згідно підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України, суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.
Перехід на спрощену систему оподаткування суб`єкта господарювання, зазначеного в абзаці першому цього підпункту, може бути здійснений за умови, якщо протягом календарного року, що передує періоду переходу на спрощену систему оподаткування, суб`єктом господарювання дотримано вимоги, встановлені в пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу.
Стаття 299 Податкового кодексу України визначає порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку.
Так, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку (пункту 299.1 статті 299 Податкового кодексу України).
Як визначає пункт 299.7 статті 299 Податкового кодексу України, до реєстру платників єдиного податку вносяться такі відомості про платника єдиного податку:
1) найменування суб`єкта господарювання, код згідно з ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відповідну відмітку у паспорті);
2) податкова адреса суб`єкта господарювання;
3) місце провадження господарської діяльності;
4) обрані фізичною особою - підприємцем першої та другої груп види господарської діяльності;
5) ставка єдиного податку та група платника податку;
6) дата (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування;
7) дата реєстрації;
8) види господарської діяльності;
9) дата анулювання реєстрації.
Згідно пункту 299.8 статті 299 Податкового кодексу України, у разі зміни відомостей, передбачених підпунктами 1-5 пункту 299.7 цієї статті, вносяться зміни до реєстру платників єдиного податку в день подання платником відповідної заяви.
Пункт 299.10 статті 299 Податкового кодексу України передбачає, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.
Згідно з пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що виявлення порушень платником єдиного податку третьої груп вимог, встановлених главою 1 розділу XIV Податкового кодексу України, можливе лише під час проведення перевірок.
Верховний Суд при розгляді подібних адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26 лютого 2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05 лютого 2019 року у справі №805/206/17-а, від 24 січня 2019 року у справі №813/1346/18, від 05 червня 2018 року у справі №813/4266/17).
Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.
Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки позивачки.
Відповідно до змісту оскаржуваного рішення, документами, які підтверджують наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку, зазначено відомості (висновки) щодо наявності податкового боргу від підрозділу погашення податкового боргу від 29 вересня 2017 р. №512/11/15-32-17-02-07. 
Як зазначено в листі ГУ ДПС в Одеській області №160/РЙ/15-32-24-11-06 від 06.11.2024 (а.с. 11-14, том 2), у відповідь на звернення позивачки, … Запитувана службова записка від підрозділу погашення податкового боргу від 29.09.2017 №512/15-32-17-02-07 є внутрішньовідомчою службовою кореспонденцією, яка містить службову інформацію та є інформацією з обмеженим доступом. Виходячи з вищевикладеного, Рішення від 29.09.2017 року № 150 винесено на підставі не виконання ОСОБА_1 вимог абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ в ред. від 07.01.2016 року, яка діяла до 23.05.2020 року) та відповідно до даних інтегрованої картки платника податків за КБК 11010500. 
Тобто, рішення №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи прийнято відповідачем на підставі службової записки підрозділу погашення податкового боргу від 29.09.2017 №512/15-32-17-02-07 та даних інтегрованої картки платника податків, що не узгоджується з вимогами пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України.
Проте, така інформація носить інформативний характер та не може бути самостійною підставою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.
З огляду на вищевикладене, суд висновує, що в основу спірного рішення покладено неналежні докази ймовірного попорушення позивача, визначеного підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, тому спірне рішення не може відповідати критеріям правомірності та обґрунтованості, що є підставою для його скасуванню в судовому порядку.
Вищенаведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у постановах від 03.12.2020 у справі №200/9334/19-а, від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а, від 19.04.2019 у справі №822/2037/18, від 05.03.2019 у справі №818/606/17, від 10.11.2021 року у справі № 340/3300/19, від 18.03.2025 у справі №160/21398/24.
Що стосується порушення позивачкою абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України (наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів).
Згідно обставин справи, підставою для анулювання позивачці реєстрації, як платника єдиного податку, вказано абз.8 пп. 298.2.3 п.298.2 ст.298 Податкового кодексу України.
Підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: 8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
З матеріалів справи судом встановлено, що таким податковим боргом відповідач зазначає пеню у сумі 0,74 гривні за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, згідно податкового повідомлення-рішення від 14.03.2016 року за № 0000691702, яке було сплачено платіжним дорученням від 31.03.2016 за № 140118501, а після сплати суми зобов`язання виникла пеня у сумі 0,74 гривні за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.
Позивачка стверджує, що не була обізнана про наявність вказаної пені 0, 74 грн. 
Вирішуючи спір суд зазначає, що відповідач не надав до суду доказів наявності у позивачки податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
Так, датою анулювання реєстрації платника єдиного податку є 30.09.2017, однак у наданій відповідачем ІКПП позивача за 2017 відсутня пеня. Також пустою є графа заборгованість. 
За таких обставин, суд висновує, що підстава прийняття відповідачем спірного рішення (підпункт 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України) також не підтверджується матеріалами справи.
Крім того, суд погоджується з доводами позивачки стосовно надання відповідачем суперечливої інформації щодо дати анулювання реєстрації платника єдиного податку.
Суд звертає увагу, що ГУ ДПС в Одеській області у листі від 15.01.2024 №937/6/15-32-24-11-06 (а.с. 40-41, том 1) у відповіді на звернення позивачки від 02.01.2024 про надання інформації та роз`яснень щодо наявного податкового боргу та про відмову в прийнятті Заяви про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, повідомляло, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку 3 групи.
При цьому, в електронному кабінеті платника податків була відсутня дата анулювання реєстрації платника єдиного податку, що унеможливлювало для платника податків отримати достовірну інформацію про свій податковий статус, що є порушенням принципу правової визначеності.
Також відповідачем не надані інтегровані картки ФОП ОСОБА_1 за 2017-2024 рр. на загальній системі оподаткування обліку та звітності, не повідомлено чи виконувала вона свій податковий обов`язок за вказаною системою оподаткування та чи застосовані до неї заходи відповідальності за обчислення, декларування та несплати податків. 
Відповідач не повідомив чи була протягом 2017-2024 рр. комунікація між платником податків та контролюючим органом стосовно сплати податків та зборів, використання системи оподаткування; тощо.
Окрім того відповідач сам підтвердив, що за період з 23.10.2015 (дата державної реєстрації) ним не проводились планові (позапланові) перевірки щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). … податкові вимоги не формувались та не надсилались.
Також відповідач підтвердив, що документи, що стали підставою виключення з Реєстру платників єдиного податку ФО-П ОСОБА_1 неможливо надати по причині ліквідації відповідного контролюючого органу. 
Відтак, суд вважає, що рішення ГУ ДФС в Одеській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 29.09.2017 № 150 є необґрунтованим та протиправним, отже підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено правомірність його прийняття.
Крім того, оскільки скасування судом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 29.09.2017 № 150 повертає спірні правовідносини у попередній їх стан, то обґрунтованими є позовні вимоги щодо поновлення реєстрації Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як платника єдиного податку третьої групи з датою анулювання реєстрації платника єдиного податку, тобто з 30.09.2017 року. 
Що стосується позовних вимог в частині оскарження повідомлення №4779/4/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року про невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи та №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 року про невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи.
Відповідно до пунктів 296.3-296.4 статті 296 Податкового кодексу України, платники єдиного податку третьої групи подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду. Податкова декларація подається до контролюючого органу за місцем податкової адреси.
Згідно пункту 48.3 статті 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити:
тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);
звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);
повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;
код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);
місцезнаходження (місце проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;
дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);
інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною;
ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;
підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).
Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України, прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (пункт 49.11 статті 49 Податкового кодексу України). 
Згідно обставин справи, відповідачем складено Повідомлення №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 про відмову у прийнятті звітності, яким визнано неподаними подані до Кодимської ДПІ Податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця:
за 1 квартал 2018 року (№9089186282 від 10.05.2018 року), 
за 1 півріччя 2018 року (№9166434585 від 09.08.2018 року), 
за 2018 рік (№9310371042 від 11.02.2019 року). 
Підстава: податкова звітність не відповідає обраному режиму оподаткування.
Також відповідачем складено Повідомлення №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 про відмову у прийнятті звітності, яким визнано неподаними Податкові декларації платника єдиного податку подані в електронному вигляді:
01.07.2023 року за №9311921869 – за перший квартал 2022 року,
01.07.2023 року за №9311921889 – за півріччя 2022 року,
01.07.2023 року за №9311921876 - за три квартали 2022 року,
09.07.2023 року за №9311996718 – за 2022 рік,
09.07.2023 року за №9164686024 – за півріччя 2023 року,
04.10.2023 року за №9258587820 - за три квартали 2023 року,
16.01.2024 року за №9374136423 - за 2023 рік,
12.04.2024 року за №9091802831 - за 1 квартал 2024 року.
Підстава: порушення вимог п. 48.4 ст.48 ПКУ - податкову декларацію подано з недостовірним значенням обов`язкового реквізиту «звітний (податковий) період» (не відповідає обраному режиму оподаткування).
Тобто, фактичною підставою визнання неподаними позивачкою вказаних податкових декларацій платника єдиного податку стало анулювання реєстрації платника єдиного податку рішенням від 29.09.2017 № 150.
У матеріалах справи наявні подані позивачкою Податкові декларації платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця з Квитанціями № 2 щодо їх прийняття. 
Враховуючи скасування судом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 29.09.2017 № 150, підстава прийняття повідомлення №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року про невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи та №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 року про невизнання поданих декларацій платника єдиного податку третьої групи перестала існувати, відтак позовні вимоги про їх скасування підлягають задоволенню як похідні.
З огляду на встановлені у справі обставини, суд вважає, що контролюючий орган у межах спірних правовідносин допустив надмірний формалізм, діяв не пропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача (анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи) і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. 
Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат 
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9084,00 грн. за ставкою для адміністративного позову немайнового характеру за кожну вимогу немайнового характеру. 
Таким чином, враховуючи задоволення позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 9084,00 грн. суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77-78, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, 
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ 44069166), Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, код ЄДРПОУ 39398646) про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС в Одеській області №150 від 29.09.2017 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку третьої групи Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області поновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), як платника єдиного податку третьої групи з дати анулювання, а саме з 30.09.2017 року. 
Визнати протиправним та скасувати Повідомлення Головного управління ДПС в Одеській області №4779/Ч/15-32-55-06-09 від 12.03.2020 року про відмову у прийнятті звітності платника єдиного податку третьої групи.
Визнати протиправним та скасувати Повідомлення Головного управління ДПС в Одеській області №30236/6/15-32-24-11-06 від 05.08.2024 року про відмову у прийнятті звітності платника єдиного податку третьої групи.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 9084,00 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні). 
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук