Дата документу 09.09.2026 | Справа № 554/11721/26
| Провадження № 2/554/5548/2026

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2026 року м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Черняєвої Т.М.
за участі секретаря   Кравченко А.А.
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бибика Володимира Анатолійовича про ухвалення додаткового рішенняу цивільній справі №554/11721/26 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення матеріальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення матеріальної допомоги.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Полтави від 09.09.2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення матеріальної допомоги задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 невиплачену матеріальну допомогу у розмірі 186 070 грн. та судовий збір.
31.08.2026 року на електронну адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бибика Володимира Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №554/11721/26 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення матеріальної допомоги. В заяві прохав стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання адвокатом Бибик В.А. правничої допомоги адвоката у розмірі 20 000 грн. 00 коп.
В обґрунтування заяви вказав, що орієнтовна сума понесених витрат зазначена при поданні позовної заяви. А також 27.08.2026р. було зроблено відповідну заяву в судовому засіданні. У позовній заяві заявник вказав, що орієнтовна сума понесених судових витрат складається із суми правничих послуг у розмірі 20000 гривень.
07.09.2026 року на електронну адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла заява представника заявника Державного підприємства обслуговування повітряного руху України – Труфан Юлії Сергіївни про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 31.08.2026.
У запереченнях представник відповідача посилається, зокрема, на необґрунтованість та неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, відсутність належного підтвердження окремих видів наданих послуг, дублювання окремих видів правничої допомоги, нескладність справи, незначний обсяг процесуальних дій, виконаних представником позивача, а також на нетривалість судового засідання.
Згідно з частиною 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати, – без повідомлення учасників справи.
Таким чином, оскільки під час ухвалення рішення від 09 вересня 2026 року судом не було вирішено питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу, наявні передбачені законом підстави для ухвалення додаткового рішення з цього питання.
Дослідивши матеріали цивільної справи, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, подані на її підтвердження документи та заперечення представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою та другою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру таких витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про їх зменшення.
З матеріалів справи вбачається, що 27 липня 2026 року між ОСОБА_1 та адвокатом Бибиком Володимиром Анатолійовичем укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокат зобов`язався надавати клієнту правничу допомогу, у тому числі представляти його інтереси в суді першої інстанції у спорі щодо стягнення належних йому коштів.
Пунктом 4.3 договору передбачено, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги становить 20 000 грн., які сплачуються клієнтом у день укладення договору.
Згідно з наданою суду квитанцією № 32 від 27 липня 2026 року ОСОБА_1 сплачено адвокату Бибику В.А. 20 000 грн як гонорар за правничі послуги згідно з договором від 27 липня 2026 року.
Таким чином, факт сплати позивачем адвокату гонорару у розмірі 20 000 грн. підтверджується належним письмовим доказом.
Крім того, позивачем подано детальний опис наданих правничих послуг у цивільній справі № 554/11721/26, відповідно до якого до складу наданої правничої допомоги включено: первинну консультацію при ознайомленні з письмовими доказами – 1000 грн.; періодичні консультації під час розгляду справи – 2000 грн.; ознайомлення з відзивом відповідача – 3000 грн.; підготовку позовної заяви – 7000 грн.; участь у судових засіданнях – 5000 грн.; вивчення судової практики Верховного Суду у відповідній категорії справ – 2000 грн. Загальна вартість зазначених послуг становить 20000 грн.
Оцінюючи заперечення відповідача щодо того, що детальний опис правничих послуг не підписаний позивачем та оформлений у форматі документа Microsoft Word, суд зазначає, що визначальним для вирішення питання про розподіл судових витрат є не форма такого опису сама по собі, а можливість встановити з поданих доказів факт надання відповідних послуг, їх обсяг, вартість та зв`язок із розглядом конкретної справи. У даному випадку такі обставини підтверджуються сукупністю наданих доказів, а саме договором про надання правничої допомоги, документом про оплату гонорару та детальним описом виконаних робіт.
Посилання відповідача на те, що окремі послуги, зазначені у детальному описі, фактично охоплюються іншими видами правничої допомоги, також не є достатньою підставою для повної відмови у відшкодуванні заявлених витрат. Надання правничої допомоги передбачає здійснення адвокатом комплексу взаємопов`язаних дій, спрямованих на забезпечення належного представництва інтересів клієнта, а підготовка позовної заяви, ознайомлення з матеріалами справи та процесуальними документами іншої сторони, консультування клієнта, аналіз судової практики та участь у судовому засіданні за своїм змістом можуть становити складові єдиного комплексу правничої допомоги.
Доводи відповідача про те, що позивачем не подавалася відповідь на відзив, у зв`язку з чим, на думку відповідача, витрати на ознайомлення з відзивом не підлягають відшкодуванню, суд також не вважає достатніми для висновку про необґрунтованість заявленої суми в цілому. Ознайомлення представника з процесуальними документами іншої сторони та їх аналіз є складовою підготовки до розгляду справи та здійснення представництва інтересів клієнта і не обумовлюється обов`язковим складенням за результатами такого ознайомлення окремого процесуального документа.
Щодо доводів відповідача про нескладність справи, її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження та проведення лише одного судового засідання, суд зазначає, що зазначені обставини самі по собі не свідчать про відсутність необхідності в отриманні позивачем професійної правничої допомоги або про те, що така допомога фактично не надавалася. Порядок розгляду справи та тривалість судового засідання є лише окремими обставинами, які підлягають врахуванню при оцінці співмірності витрат, поряд з іншими критеріями, визначеними частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Водночас суд бере до уваги, що предметом спору були вимоги майнового характеру про стягнення матеріальної допомоги у значному розмірі, а вирішення спору мало безпосереднє майнове значення для позивача. Представником позивача було підготовлено позовну заяву, здійснено аналіз поданих у справі доказів, ознайомлення з процесуальними документами відповідача, надано консультації клієнту, здійснено аналіз судової практики та забезпечено представництво інтересів позивача у судовому засіданні.
При цьому суд враховує, що сам по собі встановлений договором між клієнтом та адвокатом розмір гонорару не є безумовною підставою для його стягнення з іншої сторони у повному обсязі. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд має оцінити їх фактичність, необхідність та співмірність із критеріями, визначеними процесуальним законом. Такий підхід відповідає усталеній практиці Верховного Суду щодо необхідності оцінки реальності та розумності витрат на професійну правничу допомогу. 
Разом із тим представник відповідача, заперечуючи проти заявленого розміру витрат, не надав суду доказів, які б свідчили про те, що фактичний обсяг наданої адвокатом правничої допомоги був істотно меншим від зазначеного у детальному описі, що відповідні послуги фактично не надавалися або що їх вартість є не співмірною із складністю справи, обсягом виконаної роботи, часом, необхідним для її виконання, та значенням справи для позивача. Наведені відповідачем міркування щодо можливого дублювання окремих послуг, тривалості судового засідання та обсягу поданих представником позивача процесуальних документів не спростовують у сукупності факту надання правничої допомоги та не дають суду достатніх підстав для висновку про не співмірність заявлених витрат у цілому.
Суд також не бере до уваги посилання представника відповідача на фінансовий стан Державного підприємства обслуговування повітряного руху України як на підставу для відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки сам по собі майновий стан сторони, яка програла спір, не звільняє її від обов`язку відшкодувати іншій стороні судові витрати, розподіл яких здійснюється відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства та з урахуванням установлених судом обставин справи.
З огляду на викладене, оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. є документально підтвердженими, фактично понесеними у зв`язку з розглядом даної цивільної справи та пов`язаними із наданням професійної правничої допомоги. Враховуючи предмет та характер спору, ціну позову, значення справи для позивача, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, участь представника у судовому розгляді, а також відсутність належних доказів, які б свідчили про не співмірність заявлених витрат, суд не вбачає правових підстав для їх зменшення. За таких обставин заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню, а з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 270, 280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Бибика Володимира Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 554/11721/26  – задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі 554/11721/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення матеріальної допомоги.
Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.

Найменування сторін.
Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідач – Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, ЄДРПОУ: 19477064, адреса: 08324, Київська область, Бориспільський район, територіальна громада Гірська, «Украерорух» масив, будинок 1. 

Суддя Т.М.Черняєва