П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/41855/25

Категорія 112010200 | Головуючий у суді І інстанції: Скупінська О.В. час і місце ухвалення: спрощене провадження,  м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Семенюка Г.В.,
суддів – Федусика А.Г., Шляхтицького О.І., 

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, мотивуючи його тим, що вона звернулась до Пенсійного фонду України через веб портал із заявою на перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області де неправомірно було відмовлено в перерахунку пенсії. Вважаючи таку відмову ГУ ПФУ в Херсонській області протиправною, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 30.07.2025 №262240011403 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі архівних довідок про заробітну плату від 01.04.2021 №539, №539/1, №539/2 видані Виконавчим комітетом Сумською міською радою за період з травня 1980 по жовтень 1993 роки, починаючи з 23.07.2025. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що оскільки позивачкою при зверненні до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 01.04.2021 № 539, №539/1, №539/2, що видані виконавчим комітетом Сумської міської ради, не надано первинних документів на підтвердження відомостей, що містяться у вищевказаних довідках, вбачається неможливість врахування довідок № 539, №539/1, №539/2 для обчислення пенсії. На підставі вищевикладеного рішення № 262240011403 від 30.07.2025 про відмову в здійсненні перерахунку пенсії є правомірним.
На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 23.07.2025 звернулася через вебпортал до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про перерахунок пенсії за віком, у зв`язку з наданням додаткових документів, а саме довідок від 01.04.2021 №539, №539/1, №539/2.
За принципом екстериторіальності заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області за результатами якої прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 30.07.2025.
У вказаному рішення зазначено, що відповідно до статті 40 Закону 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
До заяви долучено архівні довідки про заробітну плату від 01.04.2021 №539, №539/1, №539/2 видані Виконавчим комітетом Сумською міською радою за період з травня 1980 по жовтень 1993.
Оскільки надані довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами, підстав для проведення перерахунку немає. Для перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначених в довідках первинним документам направлено запит до Управління контрольно-перевірочної роботи. Після підтвердження буде розглянуто можливість проведення перерахунку пенсії.
Враховуючи зазначене прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в проведені перерахунку пенсії щодо зміни періоду 60 місяців до 01.07.2000 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погоджуючись із рішення ГУ ПФУ в Херсонській області №262240011403 від 30.07.2025, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що спірне рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 30.07.2025 №262240011403 про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивача є протиправним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також – Закон №1058-IV).
Статтею 1 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія – це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-ІV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 2 ст. 26 Закону №1058-IV установлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 2021 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, як отримувач пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-IV.
23.07.2025 ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою, в якій просила перерахувати пенсію за віком, у зв`язку з наданням додаткових документів, а саме довідок від 01.04.2021 №539, №539/1, №539/2.
За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, прийняло рішення за №262240011403 від 30.07.2025 про відмову у призначенні пенсії по особовому рахунку з підстав того, що архівні довідки про заробітну плату від 01.04.2021 №539, №539/1, №539/2 видані Виконавчим комітетом Сумською міською радою за період з травня 1980 по жовтень 1993 не підтверджені первинними документами.
Згідно архівної довідки №539 від 01.04.2021 у документах архівного фонду домобудівельного комбінату в особових рахунках по заробітній платі працівників значиться ОСОБА_2 з такою заробітною платою: 
- 1980 рік: за січень-квітень відсутні відомості; травень – 246,58 грн; червень – 135,85 грн; липень – 147,44 грн; серпень – 135,12 грн; вересень – 146,04 грн; жовтень – 135,89 грн; листопад – 135,34 грн; грудень – 145,29 грн;
- 1981 рік: січень – 135,24 грн; лютий – 161,55 грн; березень – 145,50 грн; квітень – 278,15 грн (з них 127-88 - « за отпуск»); травень відсутня; червень – 149,70 грн; липень – 146,44 грн; серпень – 165,00 грн; вересень – 92,20 грн; жовтень – 270,00 грн; листопад – 178,41 грн; грудень – 135,00 грн;
- 1981 рік: січень – 135,24 грн; лютий – 161,55 грн; березень – 145,50 грн; квітень – 278,15 грн; травень відсутня; червень – 149,70 грн; липень – 146,44 грн; серпень – 165,00 грн; вересень – 92,20 грн; жовтень – 270,00 грн; листопад – 178,41 грн; грудень – 135,00 грн;
- 1982 рік: січень – 152,12 грн; лютий – 141,46 грн; березень – 228,16 грн; квітень – 189,20 грн; травень – 141,94 грн; червень – 208,00 грн; липень – 199,67 грн; серпень – 122,26 грн; вересень – 18,41 грн; жовтень – 260,42 грн; листопад – 141,32 грн; грудень – 135,00 грн;
- 1983 рік: січень – 162,17 грн; лютий – 143,19 грн; березень – 145,00 грн; квітень – 171,02 грн; травень – 145,99 грн; червень – 192,41 грн; липень – 99,64 грн; серпень – 126,19 грн; вересень – 387,55 грн; жовтень – відсутня; листопад – відсутня; грудень – 229,35 грн;
- 1984 рік: січень – 126,06,17 грн; лютий – 35,00 грн; березень – 45,00 грн; квітень – 83,00 грн; травень – 35,00 грн; червень – 35,00 грн; липень – 35,00 грн; серпень – 35,00 грн; вересень – 35,00 грн; жовтень – 15,80 грн; листопад – відсутня; грудень – відсутня;
- 1985 рік: січень – відсутня; лютий – особовий рахунок відсутній; березень – 10,00 грн; квітень – відсутня; травень – 94,24 грн; червень – 41,90 грн; липень – 137,67 грн; серпень – 187,88 грн; вересень – 99,00 грн; жовтень – 110,00 грн; листопад – 114,50 грн; грудень – 94,36 грн.
Згідно архівної довідки №539/1 від 01.04.2021 у документах архівного фонду домобудівельного комбінату в особових рахунках по заробітній платі працівників значиться ОСОБА_2 з такою заробітною платою: 
- 1986 рік: січень – 127,95 грн; лютий – 112,50 грн; березень – 77,62 грн; квітень – 85,00 грн; травень – 223,28 грн; червень – 217,86 грн; липень – 31,30 грн; серпень – 120,00 грн; вересень – 135,00 грн; жовтень – 120,00 грн; листопад – 102,00 грн; грудень – 130,07 грн;
- 1987 рік: січень – 119,74 грн; лютий – 24,65 грн; березень – 124,55 грн; квітень – 117,17 грн; травень – 12,00 грн; червень – 266,54 грн; липень – 45,00 грн; серпень – відсутня; вересень – 188,06 грн; жовтень – 86,93 грн; листопад – 35,00 грн; грудень – 35,00 грн;
- 1988 рік: січень – 44,00 грн; лютий – 51,00 грн; березень – 45,00 грн; квітень – 35,00 грн; травень – 35,00 грн; червень – 35,00 грн; липень – 35,00 грн; серпень – відсутня; вересень – відсутня; жовтень – відсутня; листопад – відсутня; грудень – 158,47 грн;
- 1989 рік: січень – 31,82 грн; лютий – 53,33 грн; березень – 181,92 грн; квітень – 144,45 грн; травень – 18,00 грн; червень – 24,45 грн; липень – 11,47 грн; серпень – 50,00 грн; вересень – відсутня; жовтень – відсутня; листопад – відсутня; грудень – 184,00 грн;
- 1990 рік: січень – 145,46 грн; лютий – 264,00 грн; березень – 175,00 грн; квітень – 189,00 грн; травень – 114,29 грн; червень – 205,71 грн; липень – 199,39 грн; серпень – 132,17 грн; вересень – 251,56 грн; жовтень – 180,00 грн; листопад – 359,59 грн; грудень – 444,00 грн.
Згідно архівної довідки №539/2 від 01.04.2021 у документах архівного фонду домобудівельного комбінату в особових рахунках по заробітній платі працівників значиться ОСОБА_2 з такою заробітною платою: 
- 1991 рік: січень – 394,00 грн; лютий – 228,00 грн; березень – 378,00 грн; квітень – 742,00 грн; травень – 465,00 грн; червень – 465,00 грн; липень – 575,00 грн; серпень – 997,71 грн; вересень – 636,00 грн; жовтень – 865,00 грн; листопад – 1091,89 грн; грудень – 3113,60 грн;
- 1992 рік: січень – 1640,86 грн; лютий – 2652,42 грн; березень – 2601,18 грн; квітень – 2840,40 грн; травень – 3852,68 грн; червень – 8029,48 грн; липень – 1221,93 грн; серпень – 3983,23 грн; вересень – 9583,01 грн; жовтень – 9926,86 грн; листопад – 18200,26 грн; грудень – 32940,66 грн;
- 1993 рік: січень – 16560,64 грн; лютий – 17280,66 грн; березень – 30100,46 грн; квітень – 36254,18 грн; травень – 40423,77 грн; червень – 62450,40 грн; липень – 60406,56 грн; серпень – 178876,46 грн; вересень – 138654,86 грн; жовтень – 443800,00 грн; листопад – відсутня; грудень – відсутня.
Закон України № 1058-IV набрав чинності 01.01.2004, до цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі – Закон №1788-ХІІ).
Статтею 56 Закону №1788-ХІІ визначено види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.
Так, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Таким чином, до набрання чинності 01.01.2004 Законом №1058-IV періоди трудової діяльності зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до ст. 3 та ст. 56 Закону №1788-ХІІ на підставі трудової книжки, диплому про період стаціонарного навчання, військового квитка та інших документів, які підтверджують періоди роботи, а з 01.01.2004 - згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку пропорційно до сплати страхових внесків.
Так, при дослідженні записів трудової книжки серії НОМЕР_2 заповнену 12.07.1979 на ім`я ОСОБА_2 , встановлено, зокрема наступні записи:
записи № 6 з 08.04.1980 прийнята на роботу маляром по 3 розряд в цех (наказ №114-к від 07.04.1980); 
запис №7 з 04.05.1980 переведена майстром цеху (наказ №164-к від 08.05.1980);
запис №8 з 05.02.1981 переведена майстром бетонно-змішувального цеху (наказ №66-к від 05.02.1980); 
запис №9 з 15.04.1985 переведена інженером конструкторського відділу (наказ №126-к від 10.04.1985);
запис №10 з 01.04.1989 у зв`язку з намказом Мінстрой УССР №43 від 07.02.1989 Домобудівний комбінат м. Суми реорганізовано в проектно-будівельне об`єднання «Сумистрой»;
запис №11 з 01.12.1989 у зв`язку з реорганізацією переведена (наказ №133-к від 01.12.1989); 
запис №12 з 01.12.1989 прийнята по переводу з ПСО інженером (наказ №5-к від 01.12.1989); 
запис №13 з 03.01.1994 звільнена (наказ №6-к від 03.01.1994).
Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній» (далі - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Також, згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктом 3 №637 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Також згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 588/647/17.
Так, на час первинного заповнення трудової книжки позивача (12.07.1979) діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162.
Відповідно до п.1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.
Відповідно п.2.11. Інструкції №162 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом засвідчує правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Записи роблять акуратно, використовуючи чорнильну або кулькову ручку, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору (абз.3 п.2.3 Інструкції №162).
Підставою для відмови у здійсненні перерахунку слугувало те, що архівні довідки про заробітну плату від 01.04.2021 №539, №539/1, №539/2 видані Виконавчим комітетом Сумською міською радою за період з травня 1980 по жовтень 1993 не підтверджені первинними документами. 
Частиною 1 ст. 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
За змістом частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV унормовано Порядком №22-1.
Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком, крім іншого, за бажанням пенсіонера, ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам..
Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Пункт 4.7 Порядку 22-1 передбачає, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17.03.2015 у справі №21-11а15, від 15.12.2015 у справі №2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а та від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а, від 23.01.2020 у справі №711/6882/17, від 21.05.2020 у справі №711/10373/17, від 22.09.2020 у справі №361/7431/15-а, від 14.09.2020 у справі №404/5731/16-а, від 09.11.2020 у справі №202/9474/15-а тощо.
Позивачка подала до пенсійного органу архівні довідки про заробітну плату від 01.04.2021 №539, №539/1, №539/2 видані Виконавчим комітетом Сумською міською радою за період з травня 1980 по жовтень 1993 роки.
Зазначені вище довідки містять посилання на первинні документи, на підставі яких вказані нарахування заробітної плати за зазначений період. Довідка завірена печаткою та підписами уповноважених осіб, що її склали.
Отже, надані позивачем довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, а саме: з квітня 1980 року по січень 1994 року, видані Виконавчим комітетом Сумською міською радою у відповідності до вимог підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1.
Також, періоди роботи, зазначені в архівних довідках архівні довідки про заробітну плату від 01.04.2021 №539, №539/1, №539/2 видані Виконавчим комітетом Сумською міською радою за період з травня 1980 по жовтень 1993 років, відповідають відомостям, зазначеним у трудовій книжці позивачки від 12.07.1979.
Поряд з цим, у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».
Подібного висновку дійшов Верховний Суд також у постановах від 26.10.2022 у справі № 808/1735/18, від 24.03.2020 у справі № 280/1411/16-а.
Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, установами та організаціями, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, яка полягає в тому, що неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через такі обставини, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості (справи №583/392/17, №234/3038/17, №360/1628/17).
Враховуючи, що подані позивачем архівні довідки по нарахуванню заробітної плати, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за цей період та про розмір заробітної плати із розбивкою по місяцях, а також відомості про підстави її видачі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що така довідка відповідала вимогам Порядку №22-1, а тому у відповідача були відсутні підстави для проведення перевірки поданої довідки, та, відповідно, були відсутні й підстави для відмови в перерахунку пенсії позивача на підставі такої довідки.
Щодо посилання апелянта на ненадання позивачем первинних документів, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
З огляду на зазначене, саме органи Пенсійного фонду України мають право перевіряти обґрунтованість видачі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у таких довідках.
Суд зауважує, що саме на відповідача покладено обов`язок перевірити обґрунтованість видачі довідок про заробітну плату. Жодною нормою пенсійного законодавства України не передбачено обов`язок пенсіонера надавати до пенсійного органу копії первинних документів, які б підтверджували суми заробітної плати, зазначені у довідках про заробітну плату.
Доказів здійснення такої перевірки, витребування чи запиту первинних документів, складання акту перевірки наданої довідки відповідачем не надано.
За наведених обставин, спірне рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 30.07.2025 №262240011403 про відмову в проведенні перерахунку пенсії позивача є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.
Доводи апеляційної скарги дублюють відзив на адміністративний позов (а.с. 53) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року по справі № 420/41855/25, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач | | Г.В. Семенюк
Судді | | А.Г. Федусик   О.І. Шляхтицький