Справа № 493/736/26 
Провадження № 2/493/737/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2026 року    м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:
ГОЛОВУЮЧОГО – СУДДІ ІЛЬНІЦЬКОЇ О.М.
ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ЖУКОВСЬКОЇ О.І.
ПОЗИВАЧА ОСОБА_1 
ПРЕДСТАВНИКА ПОЗИВАЧА АДВОКАТА ЛІПЕЦЬКОЇ В.В.
ВІДПОВІДАЧА ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна,
В С Т А Н О В И В:
15.04.2026 року ОСОБА_3 , в інтересах якої діє представник – адвокат Ліпецька В.В., звернулася в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна.
17.04.2026 року ухвалою судді провадження у справі відкрите, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
05.06.2026 року ухвалою Балтського районного суду Одеської області закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 , перебуваючи з ОСОБА_4 у шлюбі, придбали квартиру під номером АДРЕСА_1 , житловою площею 19,0 кв.м, загальною площею 30,8 кв.м.
25.09.2025 року рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення позивач з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеної квартири.
Оскільки спірне майно було придбане позивачем та відповідачем в період шлюбу, воно належить їм як подружжю на праві спільної сумісної власності, відповідно до висновку експерта відсутня технічна можливість поділу квартири на два рівних новоутворених об`єкта нерухомого майна, тому позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, та стягнути з відповідача понесені нею витрати на сплату судового збору в розмірі 1312,66 грн., та судові витрати на проведення експертизи в розмірі 8482,00 грн.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтвердив, що спірна квартира придбана в період шлюбу, однак на позичені ним кошти, які він особисто повертав з власних заощаджень. Крім того ремонти в спірній квартирі проводив за власні особисті кошти, як і ремонти в іншій квартирі, належній матері позивача. В квартирі мешкав один, позивач була на заробітках.
Суд, заслухавши доводи сторін, покази свідків, дослідивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що з 19.08.2005 року ОСОБА_3 перебувала в шлюбі з ОСОБА_4 .
Згідно договору купівлі-продажу квартири ВЕХ № 786205, посвідченого 05.09.2007 року приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Смірновою Н.С., реєстр № 3122, ОСОБА_4 було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , житловою площею 19,0 кв.м, загальною площею 30,8 кв.м.
На підставі вищезазначеного договору купівлі – продажу 05.10.2007 року Балтським РБТІ за ОСОБА_4 зареєстроване право приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , житловою площею 19,0 кв.м, загальною площею 30,8 кв.м., що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16181644 від 05.10.2007 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.02.2026 року, копією технічного паспорту на квартиру.
Заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 25.09.2025 року по справі № 493/1433/25 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірваний.
Відповідно до висновку № 05-2026 судової будівельної технічної експертизи від 18.03.2026 року відсутня технічна можливість надати варіант розподілу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки співвласникам ідеально повинна належати 1/2 частина нерухомого майна кожному, що складає: по загальній площі - 15,8 кв.м., по житловій площі - 9,9 кв.м., по дійсній вартості (по об`єкту) - 164083 грн. Загальна площа досліджуваної квартири АДРЕСА_1 складає 31,6 кв.м , тобто по 15,8 кв.м кожній із сторін, що менше мінімальної норми виділу. Житлова площа складає 19,8 кв.м, тобто по 9,9 кв.м кожному, що менше мінімальної норми виділу відповідно до таблиці 1 п.5.19 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення». Відсутня технічна можливість забезпечити новоутворені частини об`єкту нерухомого майна складом приміщень, що забезпечують мінімальний рівень комфорту.
Як вбачається з відповіді відділу «Центр надання адміністративних послуг» Балтської міської ради від 07.04.2026 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований з 29.12.2008 року ОСОБА_4 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що родину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 він знає з 2005 року, так як мешкає по сусідству, йому відомо, що вони придбали квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_3 , коли саме вони придбали квартиру та за які кошти, він не знає. 
Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_4 чотири роки, він працює у неї майже кожен день, проводить ремонтні роботи, за які отримує кошти. Вона знає, що спірна квартира придбана у шлюбі, їй відомо, що відповідач вкладався в ремонт квартири, також чула телефону розмову останнього з братом, який казав, що дав кошти ОСОБА_4 на придбання квартири, чи повернули ці кошти, вона не знає.
Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. (ч. 1 ст. 61 СК України)
У відповідності до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. (ч.ч. 1, 2. ст. 69 СК України)
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
У відповідності із ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність позивачем обставин належності їй спільного сумісного майна, а саме квартири, так як в судовому засіданні встановлено той факт, що спірна квартира придбана ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період шлюбу, тому за ОСОБА_3 необхідно визнати право власності на 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя, а саме квартири під номером АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позовна заява подана представником позивача до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору.
При звернені до суду ОСОБА_3 було сплачено 1312,66 грн судового збору, що підтверджується квитанцією від 14.04.2026 року, та 8482,00 грн за проведення судової  будівельної технічної експертизи, що підтверджується квитанцію до прибуткового касового ордера № 05-2026 від 18.03.2026 року, які вона просить стягнути з відповідача.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1312,66 грн, та судові витрати на проведення експертизи в розмірі 8482,00 грн, а всього 9794,66 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України, ст. 316, 317, 328, 355, 368, 372 ЦК України, ст. 81, 89, 141, 142, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву  ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна задовольнити.
Здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку квартири під номером АДРЕСА_1 , житловою площею 19,0 кв.м, загальною площею 30,8 кв.м.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1312,66 грн., та судові витрати на проведення експертизи в розмірі 8482,00 грн., а всього 9794,66 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 07.08.2026 року.

СУДДЯ