ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/369/26  Номер провадження 11-кп/814/1191/26 | Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1  Доповідач ап. інст. ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2026 року | м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого – ОСОБА_2 , 
суддів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем – ОСОБА_5 ,
за участі прокурора – ОСОБА_6 , 
обвинуваченого – ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12026175440000018 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 05.02.2026,

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 1 ст. 358 КК України на 1 рік 3 місяці пробаційного нагляду;
- за ч. 4 ст. 358 КК України на 1 рік пробаційного нагляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 1 року 3 місяців пробаційного нагляду.
На підставі п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 відповідні обов`язки.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
Приблизно на початку січня 2026 року, перебуваючи за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, ОСОБА_7 знайшов пенсійне посвідчення на ім?я ОСОБА_9 , серія АД №451308, видане Пенсійним фондом України 04.03.2005 року.
У подальшому, на початку 2026 року, через два дні після виявлення документу (точну дату у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на підроблення пенсійного посвідчення, з метою його подальшого використання для отримання безоплатного проїзду у громадському транспорті, у пенсійному посвідченні серія НОМЕР_1 , виданому Пенсійним фондом України 04.03.2005 на ім?я ОСОБА_9 , видалив фрагмент верхнього шару паперу бланка документу з первинним зображенням, а саме фото особи, на ім?я якої було видане пенсійне посвідчення та вніс зміни до пенсійного посвідчення шляхом вклеювання власної фотокартки. Після цього ОСОБА_7 за допомогою леза механічно зняв верхній шар паперу, підчистив частину тексту, змінивши прізвище « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_10 », ім?я « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » та рік народження з «1941» на «1971».
Продовжуючи свої незаконні дії, 13.01.2026 близько 12 год. 45 хв., під час
проїзду в громадському транспорті, а саме в тролейбусі маршруту
№ 7, в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_7 , з метою уникнення оплати за проїзд, пред?явив кондуктору тролейбусу підроблене ним пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України 04.03.2005 на ім?я ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв?язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням закону, який підлягає застосуванню та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України на 1 рік 3 місяці пробаційного нагляду.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.
- за ч. 4 ст. 358 КК України на 1 рік пробаційного нагляду.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 1 року 3 місяців пробаційного нагляду.
На підставі п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 відповідні обов`язки.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що покладення обов?язків на обвинуваченого, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України при призначенні покарання у вигляді пробаційного нагляду, є імперативною нормою. Тому, місцевий суд при призначенні покарання за ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України мав покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, призначаючи покарання по кожній із статей, а потім, визначаючи остаточне покарання на підставі ст. 70 КК України.
Інші учасники провадження вирок не оскаржували.
Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, ніким із учасників провадження не оспорюється. Місцевий суд обвинувальний акт розглянув відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України у спрощеному порядку.
При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, не одружений, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря – нарколога та лікаря - психіатра не перебуває; наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального провадження, відсутність обставин, які обтяжують покарання та правильно визначив ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду із покладенням відповідних обов?язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Проте доводи прокурора про неправильне застосування місцевим судом кримінального закону, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, при призначенні обвинуваченому покарання, є слушними. 
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 05.02.2026 призначено покарання за ч. 1 ст. 358 КК України 1 рік 3 місяці пробаційного нагляду та за ч. 4 ст. 358 КК України 1 рік пробаційного нагляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 1 року 3 місяців пробаційного нагляду.
На підставі п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
Стаття 59-1 Кримінального кодексу України визначає обов`язкові заходи, які накладаються судом при призначенні пробаційного нагляду: періодично з`являтися для реєстрації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також отримувати дозвіл від уповноваженого органу на виїзд за межі України. Крім того, залежно від обставин, можуть застосовуватися додаткові обов`язки, як-от використання електронного засобу контролю, виконання заходів пробаційної програми або проходження лікування. 
Проте, місцевий суд, визначаючи покарання ОСОБА_7 у виді пробаційного нагляду окремо за кожне кримінальне правопорушення, помилково поклав на нього обов?язки, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, лише один раз, остаточно визначивши покарання на підстав ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, на підставі ч. 1 ст. 413 цього Кодексу, є не застосування закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Тому, з урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням в цій частині нового вироку, а отже апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 05.02.2026, щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України на 1 рік 3 місяці пробаційного нагляду.
На підставі ч. 2 ст. 59-1, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
- за ч. 4 ст. 358 КК України на 1 рік пробаційного нагляду.
На підставі ч. 2 ст. 59-1, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 1 року 3 місяців пробаційного нагляду.
На підставі ч. 2 ст. 59-1, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2 

Судді ОСОБА_4 

ОСОБА_3