САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/1500/26 
Провадження №2/726/520/26 
Категорія 61 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Проскурняка І. Г., за участю секретаря судових засідань Богонос Г.Й. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, заінтересована особа приватний нотаріус Гальчук Інна Сергіївна Західного міжрегіонального управління юстиції Чернівецького міського нотаріального округу про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності, 
ВСТАНОВИВ :
Представник позивача Клим В.А. звернулася до суду із позовом, в інтресах позивача ОСОБА_1 про встановлення факту правовстановлюючого документа та визнання права власності до відповідача Чернівецької міської ради, заінтересована особа приватний нотаріус Гальчук Інна Сергіївна Західного міжрегіонального управління юстиції Чернівецького міського нотаріального округу.
В позові зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мала зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 . На день її смерті залишилось спадкове майно, на яке померла залишила заповіт на ім`я позивачки, посвідчений 22.08.1996 року державним нотаріусом Другої Чернівецької державної контори Суружіу Г.Ж. за реєстровим №ДС-426.
Право власності покійної на спадкове майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по закону від 07.06.1995 року, свідоцтвом про право власності, договором купівлі – продажу від 29 липня1997 року.
11.02.2025 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Гальчук І.С. із заявою про відкриття спадкової справи.
Згідно Інформаційної довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №215 від 24.02.2025 року, що згідно наявних реєстраційних книг та архівної справи буд. АДРЕСА_1 право власності на 70/100 частин житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про право власності на 07.06.1995 року, виданого Другою Чернівецькою держконторою, зареєстрований №2-276, свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.1995 року, виданого Другою Чернівецькою держконторою, зареєстрований №2-276, Договору купівлі – продажу від 29.07.1997 року посвідченого третьою Чернівецькою держконторою, реєстровий №1дс-511 та внесено в книгу за №391 96 сторінка 271, 104, дата реєстрації 29.08.1995 року, 21.08.1997 оку.
17.02.2010 року Садгірським районним судом м.Чернівці по справі №2-247/2010 винесено рішення згідно якого дольова частка ОСОБА_2 становить 44/100 ідеальних частин житлового будинку літ. «А», квартира АДРЕСА_2 .
Проте відповідно до довідки №497 від 13.06.2025 року у вищевказаному будинку літ. «А», загальна площа збільшилась на 13.5 кв.м. за рахунок проведеної реконструкції (дозвільні документи на виконання будівельних робіт у ЧКОБТІ не надавались), реконструкцію було проведено у зв`язку з тим, що частина будинку була не придатною для життя, потребувала ремонту, в результаті чого збільшилась площа квартири.
Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №13/02-14 від 03.03.2026 року, установлено, що під час перевірки документів відповідно до технічного паспорту на 44/100 частини домоволодіння, виготовленого ЧКОБТІ загальна площа будинковолодіння відрізняється від площі, зазначеної у правовстановлюючих документах, зокрема 44/100 частин будинковолодіння загальна площа становить 104,7 кв.м., в тому числі житлова 27.2 кв.м. Згідно з технічним паспортом, загальна площа житлового будинку літ. «А» збільшилась на 13.5 кв.м. за рахунок проведеної реконструкції, зведених без дозвільних документів та будівництво та без прийняття в експлуатацію. Таким чином, частина будинковолодіння є самочинним будівництвом, тому видача свідоцтва про право на спадщину на 44/100 частини будинковолодіння є неможливим.
Також, звертає увагу суду на те, що у постанові про відмову у видачі свідоцтва на спадщину вказано, що під час перевірки поданих документів, встановлено, що у заповіті ім`я спадкодавця на вищевказане спадкове майно зазначена як « ОСОБА_3 ». Внаслідок такої помилки, у позивача виникла певна невідповідність між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючим документом, який був виданий ОСОБА_2 .
Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на збільшену загальну площу 42,5 кв.м. від загальної площі житлового будинку (літера А) 44/100, збільшену житлову площу на 13.5 кв.м., від загальної жилої площі 104.7 кв.м., проведених внаслідок капітального ремонту житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме заповіту посвідченому 22.08.1996 року державним нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори Суружіу Н.Д. за реєстровим №ДС-426.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, однак спрямували до суду заяву про розгляд справи без їх участі та повідомили, що позовні вимоги підтримують та просить їх задовольнити.
Представник відповідача Чернівецької міської ради Осовська М.М. спрямувала до суду відзив на позов в якому зазначила, що проаналізувавши норми чинного законодавства, вважає що можна зробити висновок, що суд може визнати право власності на самочинне/реконструйоване будівництво, якщо зацікавлена особа надасть підтверджуючі документи на відповідність самочинно побудованого об`єкту архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.
Відповідно до містобудівної документації «Коригування містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язанні додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Планом зонування території міста Чернівці встановлено поділ території на зони за переважними, супутніми і допустимими видами забудови використання земельних ділянок, дозволених у кожній зоні. 
В зоні Ж-1 переважний вид забудови – одноквартирні житлові будинки окремостоящі, з присадибною ділянкою та одноквартирні житлові будинки зблоковані з присадибною ділянкою. 
За інформацією Департаменту урбаністики та архітектури, місце розташування реконструйованого житлового будинку літ. А, сараю літ. Г та літньої кухні літ.Ж на АДРЕСА_3 відповідає вимогам державних будівельних норм України.
Стосовно належності земельної ділянки під будинковолодінням, то вказана земельна ділянка перебуває в комунальній власності Чернівецької міської територіальної громади.
Зазначає, що вирішення справи залишають на розсуд суду та просить ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Розгляд справи провести без їх участі.
Заінтересована особа приватний нотаріус Гальчук І.С. Західного міжрегіонального управління юстиції Чернівецького міського нотаріального округу спрямувала до суду заяву про розгляд справи без її участі.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом установлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 20.08.2021 року (а.с.17).
Довідкою виданою ДНАП Чернівецької міської ради від 27.01.2025 року установлено, що останнє місце проживання померлої особи ОСОБА_2 , було зареєстроване з 15.10.1985 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.18).
22.08.1996 року ОСОБА_2 все своє майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати, та на що вона за законом буде мати право, в тому числі належну їй частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 ( а.с.19).
Із Договору купівлі - продажу від 29.07.1997 року установлено, що ОСОБА_2 купила 25/100 частин жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Договір посвідчений 29.07.1997 року державним нотаріусом Третьої чернівецької державної нотаріальної контори Блауш Н.З. та (а.с.24).
Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 17.02.2010 року по справі №2-247/2010 зобов`язано ЧКОБТІ внести зміни до правовстановлюючого документу ОСОБА_2 , а саме змінити дольову частку з 70/100 ідеальних частин на 44/100 ідеальних частини житлового будинку літ. «А», квартира АДРЕСА_2 (а.с.36).
Довідкою Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №497 від 13.06.2025 року підтверджується, що у житловому будинку літ. «А» загальна площа збільшилася на 13.5 кв.м. за рахунок проведеної реконструкції (а.с.40).
Відповідно до Довідки про надання інформаційно – консультаційних послуг вартість 44/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 234,4 кв.м., житловою площею 71,0 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 становить 1 641 200,00 гривень (а.с.67).
Із змісту Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва установлено, що за адресою АДРЕСА_1 сарай літ. «В,Г» знесено. Побудовано вбиральні літ. «В,Е», криницю І, вигрібну яму ІІ, що не потребує дозвільних документів на виконання будівельних робіт згідно постанови КМУ №406 від 07.06.2017 року; в житловому будинку літ. «А» загальна площа збільшилася на 13,5 кв.м за рахунок проведеної реконструкції, побудовано сарай літ. «Г», літню кухню літ. «Ж», (дозвільні документи на виконання будівельних робіт в ЧКОБТІ не надано); 56/100 ідеальних часток – поділене в натурі нерухоме майно на підставі рішення суду по справі №2-247/2010) (а.с.56).
Постановою приватного нотаріуса Гальчук Інни Сергіївни від 03.03.2026 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки для оформлення своїх прав необхідно встановити факт належності заповіту спадкодавцю - ОСОБА_2 та визнати право власності на самочинну збудовану частину (а.с.65).
У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_5 , який є власником суміжного будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що не заперечує проти здійснення добудови (самочинного будівництва), а саме: площею 13,5 кв.м. загальної площі, що позначена на плані літ.Ж до житлового будинку літ. А., оскільки зазначена добудова не порушує його права (а.с.141).
Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 2 статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ч.1 ст. 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).
Як вбачається із матеріалів справи спадкодавець виявив бажання все своє майно заповісти ОСОБА_1 , у вигляді заповіту, а ОСОБА_1 звернувшись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса виявив бажання прийняти спадщину, однак як вбачається із змісту Постанови приватного нотаріуса Гальчук Інни Сергіївни від 03.03.2026 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки рекомендовано визнати право власності на самочинну збудовану частину у спадковому майні.
Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ст. 376 ЦК України).
Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що житловий будинок належав спадкодавцю на праві приватної власності, що підтверджуються наявними у матеріалах справи правовстановлюючими документами. Позивач є спадкоємцем за заповітом, у встановлений законом строк прийняв спадщину, однак оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку не зміг у зв`язку з виявленими розбіжностями між загальною площею, яка виникли внаслідок реконструкції, здійсненої спадкодавцем за життя.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд виснує що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому за позивачем підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за заповітом на спірний житловий будинок.
Також у постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину установлено, що у заповіті ім`я спадкодавця зазначено як « ОСОБА_3 » тоді як у правовстановлюючих документах на вищевказане спадкове майно, спадкодавець зазначений як « ОСОБА_6 ».
Відповідно до п.6 ч.1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 
Відповідно до пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Судом встановлено, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має юридичне значення для позивача, оскільки наявність належним чином оформленого правовстановлюючого документа на належне майно дає можливість позивачу реалізувати своє право з приводу спадкового майна.
Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позивачі надали суду достатньо доказів на підтвердження своїх вимог, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268, 1269 ЦК України,ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 280-289, 315 ЦПК України, суд, - 
ВИРІШИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, заінтересована особа приватний нотаріус Гальчук Інна Сергіївна Західного міжрегіонального управління юстиції Чернівецького міського нотаріального округу про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 право власності на збільшену загальну площу 42,5 кв.м. від загальної площі житлового будинку (літера А) 44/100, збільшену житлову площу на 13.5 кв.м., від загальної жилої площі 104.7 кв.м., проведених внаслідок капітального ремонту житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документу, а саме заповіту посвідченому 22.08.1996 року державним нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори Суружіу Н.Д. за реєстровим №ДС-426.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30-ти з дня отримання копії цього рішення. 
Головуючий суддя | І. Г. Проскурняк