Справа № 743/1255/25 
Провадження № 2/743/80/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Макаревича Я.М.,
за участю секретаря судового засідання Довбенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ріпки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем укладено договір № 9633480 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» виконало свої зобов`язання та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000 гривень шляхом перерахування на банківську картку відповідача.
Право вимоги за кредитним договором перейшло до позивача на підставі договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ, укладеного 26.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22 446,34 гривень: тіло кредиту - 5 810 гривень, прострочені проценти - 15 936,34 гривень, комісія за надання кредиту - 700 гривень.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 02.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.01.2025.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.01.2026 розгляд справи відкладено до 11.03.2026 з метою повторного виклику відповідача.
Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 29.04.2026.
29.04.2026 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення. 
Ухвалою від 10.07.2026 суд постановив розглянути справу заочно на підставі наявних доказів відповідно до частини 4 статті 223, статей 280, 281 ЦПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося (частина 2 статті 247 ЦПК України).
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
06.11.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 9633480. Договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця; позичальника ідентифіковано через систему BankID Національного банку України, а договір підписано з боку позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Ці обставини підтверджуються індивідуальною частиною кредитного договору, анкетою-заявою № 9633480 від 06.11.2023, заявою на отримання кредиту (додаток № 2 до договору) та довідкою кредитодавця про ідентифікацію, згідно з якою на номер мобільного телефону НОМЕР_1 06.11.2023 о 09:06 надіслано одноразовий ідентифікатор 602280.
Істотними умовами договору є: сума кредиту - 7000 гривень; загальний строк кредитування - 105 днів (пільговий період - 15 днів, поточний період - 90 днів); процентна ставка фіксована - 1,5 відсотка на день протягом пільгового періоду (пункт 1.5.2 договору) і 3,5 відсотка на день (стандартна ставка) протягом поточного періоду (пункт 1.5.3 договору); комісія за надання кредиту - 700 гривень, що нараховується одноразово за ставкою 10 відсотків від суми кредиту в момент його видачі (пункт 1.5.1 договору). 
Факт надання кредитних коштів у сумі 7000 гривень підтверджується платіжним дорученням № 114540454 від 06.11.2023 про перерахування коштів на платіжну картку
№ НОМЕР_2 , зареєстровану відповідачем в особистому кабінеті та зазначену в кредитному договорі.
Відповідач частково виконав зобов`язання, сплативши на погашення тіла кредиту 1190 гривень (490 гривень 21.11.2023 та 700 гривень 28.11.2023), унаслідок чого залишок тіла кредиту становить 5810 гривень. Наведене підтверджується відомістю про щоденні нарахування та погашення і випискою з особового рахунку за кредитним договором.
Право грошової вимоги за кредитним договором № 9633480 від 06.11.2023 перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до позивача на підставі договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024, факт переходу підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників від 26.03.2024, платіжною інструкцією № 406 від 26.03.2024 про сплату ціни відступлення та витягом з реєстру боржників (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 04.02.2025). Згідно з витягом з реєстру боржників обсяг права вимоги до відповідача на момент його переходу становив 22 446,34 гривень.
Згідно з випискою з особового рахунку станом на дату подання позовної заяви заборгованість за кредитним договором становить 22 446,34 гривень, з яких: залишок тіла кредиту - 5810 гривень; прострочені проценти за користування кредитом - 15 936,34 гривень; заборгованість за комісією за надання (видачу) кредиту - 700 гривень.
ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 3, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та акцепту, підписаного відповідно до статті 12 цього Закону. Моментом підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (частина 1 статті 12 Закону).
Факт підписання договору одноразовим ідентифікатором підтверджується матеріалами справи. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що номер телефону НОМЕР_1 не належить відповідачу або що ідентифікатор 602280 було використано іншою особою. Додатково суд враховує, що ідентифікація відповідача при укладенні договору здійснена через систему BankID Національного банку України з використанням реквізитів банківського рахунку відповідача - поряд з підписанням договору одноразовим ідентифікатором. Цей метод ідентифікації передбачено Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» і підвищує достовірність встановлення особи позичальника в електронних правовідносинах.
Матеріалами справи підтверджується, що кредитодавець належним чином виконав своє зобов`язання з надання кредитних коштів, перерахувавши відповідачу 7000 гривень на зареєстровану нею платіжну картку.
Сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, договір укладено у передбаченій законом формі, у зв`язку з чим він є обов`язковим для виконання (стаття 629 ЦК України).
Щодо комісії за надання кредиту, суд звертає увагу на таке. Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець не має права встановлювати у договорі про споживчий кредит будь-які платежі, які позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю і які не передбачені цим Законом.
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, кредитний договір передбачає стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 700 гривень (пункт 1.5.1 договору), що нараховується одноразово за ставкою 10 відсотків від суми кредиту в момент його видачі.
За частиною 1 статті 1054 ЦК України надання (видача) кредитних коштів є основним зобов`язанням кредитодавця за кредитним договором, а проценти за користування кредитом є встановленою законом винагородою кредитодавця за надання кредиту і користування коштами. Оскільки надання кредиту становить виконання кредитодавцем його основного зобов`язання, встановлення окремої комісії за цю саму дію суперечить суті кредитних правовідносин (частина 1 статті 509 ЦК України) і призводить до подвійної оплати позичальником однієї й тієї самої дії кредитодавця. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
За частинами 1, 2 статті 11 і частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які встановлюють не передбачені законом платежі або обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. За таких обставин умова кредитного договору про сплату комісії за надання кредиту в розмірі 700 гривень є нікчемною, а вимога позивача про її стягнення задоволенню не підлягає.
Також, згідно з частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», чинного з 24 грудня 2023 року) максимальний розмір денної процентної ставки за договором про споживчий кредит не може перевищувати 1 відсотка.
Згідно з пунктом 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України № 3498-IX, встановлено перехідне обмеження максимального розміру денної процентної ставки: з 24 грудня 2023 року по 21 квітня 2024 року включно - не більше 2,5 відсотка; з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року включно - не більше 1,5 відсотка; з 20 серпня 2024 року і надалі - не більше 1 відсотка.
Згідно з частиною 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3498-IX дія цих обмежень поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання ним чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після цієї дати.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умова договору про споживчий кредит, що суперечить цьому Закону, є нікчемною.
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, відповідач уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» 06.11.2023 договір про споживчий кредит, за умовами якого договірна денна процентна ставка протягом поточного періоду становить 3,5 відсотка на день (пункт 1.5.3 договору). Строк дії цього договору, укладеного до 24 грудня 2023 року, внаслідок вчинених позичальником пролонгацій продовжено до 12.03.2024, тобто на період після набрання чинності Законом України № 3498-IX, а проценти за користування кредитом нараховувалися кредитодавцем у тому числі за період після 24 грудня 2023 року. Отже, на спірні правовідносини поширюються наведені обмеження максимального розміру денної процентної ставки.
Нарахування процентів за договірною ставкою у частині, що перевищує максимально допустиму згідно з частиною 5 статті 8 і пунктом 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень наведеного Закону, є нікчемним на підставі частини 5 статті 12 цього ж Закону.
З урахуванням наведеного суд здійснює перерахунок процентів за користування кредитом із застосуванням максимально допустимої ставки за відповідні періоди. Проценти, нараховані за період з 07.11.2023 по 23.12.2023, обмеженням не підлягають, оскільки Закон України № 3498-IX на той час не набрав чинності. Проценти, нараховані за період з 05.01.2024 по 12.03.2024 за денною ставкою 2,3 відсотка, не перевищують максимально допустимої на цей період ставки 2,5 відсотка і перерахунку не потребують.
Перевищення максимально допустимої денної процентної ставки має місце за період з 24.12.2023 по 04.01.2024 (12 днів), протягом якого проценти нараховувалися за ставкою 3,5 відсотка на день замість максимально допустимих 2,5 відсотка. Розмір надмірно нарахованих процентів становить 697,20 гривень (5810 гривень ? 1 відсоток ? 12 днів). Нарахування процентів у цій частині є незаконним.
Відповідно проценти за користування кредитом підлягають стягненню в розмірі 15 239,14 гривень. Нарахування процентів понад цей розмір є незаконним і у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як встановлено судом у розділі ІІІ цього рішення, право грошової вимоги за кредитним договором № 9633480 перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до позивача на підставі договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 26.03.2024. Позивач набув це право в обсязі, який існував на момент його переходу, у розмірі 22 446,34 гривень.
Таким чином, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах і має право вимагати від відповідача виконання зобов`язання за кредитним договором.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Належне виконання зобов`язань передбачає дотримання боржником усіх умов договору, у тому числі щодо строку виконання, способу виконання та розміру належних платежів.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» і відповідачем виникли кредитні правовідносини, у межах яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти. Право грошової вимоги за цим кредитним договором у тому обсязі, який існував на момент його переходу, набув позивач. Водночас відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, визначені договором, не виконав.
Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не подав, наявність та розмір заборгованості не оспорив, доводів позивача про укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів та порушення зобов`язання щодо їх повернення не спростував. Жодних доказів недійсності кредитного договору в цілому або окремих його умов, погашення заборгованості або інших обставин, які б свідчили про неправильність обчислення суми боргу, відповідач суду не надав. Власного контррозрахунку заборгованості відповідач також не подав.
За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.11.2023 № 9633480 є обґрунтованими частково та підлягають задоволенню в розмірі 21 049,14 гривень (тіло кредиту - 5810 гривень; проценти за користування кредитом - 15 239, 14 гривень) з мотивів, наведених вище в цьому розділі рішення. У задоволенні решти позовних вимог у розмірі 1 397,20 гривень (комісія за надання кредиту - 700 гривень; надмірно нараховані проценти - 697,20 гривень) слід відмовити.
V. Розподіл судових витрат
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору із застосуванням коефіцієнта 0,8 для пониження розміру ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у сумі 2422 гривні 40 копійок.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Загальний розмір позовних вимог становив 22 446,34 гривень, з яких задоволено 21 049,14 гривень, що становить 93,78 % від заявлених вимог (21049,14 / 22446,34 ? 100 %). За цим відсотком пропорційний розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2 271,73 гривень (2422,40 ? 93,78 %).
Позивач заявив до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень, понесені на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги
№ 0107 від 01.07.2025, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Апологет», що підтверджується актом наданих послуг № Д/2752 від 19.09.2025 та детальним описом наданих послуг.
Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони.
Дана справа за своїм змістом не є складною: спірні правовідносини стосуються стягнення заборгованості за кредитним договором, обставини справи підтверджуються обмеженим обсягом письмових доказів, відповідач відзиву на позов не подав і обставин, на які посилався позивач, не спростовував. Заявлені адвокатом роботи зводяться переважно до складання позовної заяви, яка за своєю структурою є типовою для цієї категорії спорів. З огляду на це, заявлений позивачем обсяг витрат на правничу допомогу є неспівмірним з фактично виконаною адвокатом роботою.
За цих обставин суд визнає обґрунтованими і такими, що відповідають критеріям співмірності, передбаченим частиною 4 статті 137 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в розмірі 93,78 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню частина обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 813,40 гривень (3000 ? 93,78 %).
З урахуванням викладеного, керуючись статтями 12, 19, 141, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28) заборгованість за кредитним договором від 06.11.2023 № 9633480 у розмірі 21 049 (двадцять одна тисяча сорок дев`ять) гривень 14 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 813 (дві тисячі вісімсот тринадцять) гривень 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 73 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Повний текст рішення складено 10.07.2026.
Суддя Я. М. МАКАРЕВИЧ