Справа № 373/1548/26
Провадження № 2/373/1477/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебедя В.В.,
за участі секретаря судових засідань Герасько К.Г.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Романенко М.Е. через підсистему «Електронний суд» подав позов, у якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 491735 від 19.07.2024 у загальному розмірі 18777,00 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Відповідач не повернув своєчасно кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених кредитним договором.
Станом на 29.11.2024 загальний розмір заборгованості становить 18777,00 грн, що складається з такого, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 5500,00 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 2277,00 грн, заборгованість за штрафами в розмірі 11000,00 грн.
Ухвалою судді від 12.05.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, після чого здійснено перехід до розгляду з викликом сторін на 10.08.2026. 
Позивач не направив у судове засідання свого представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив заяву про розгляд справи без участі представника. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позов, будь-яких заяв (клопотань) до суду не направляв.
Суд, дослідивши письмові докази, що є допустимими, належними та достовірними, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
19.07.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та відповідачем було укладено електронний кредитний договір № 491735 (далі - кредитний договір). Відповідачу було направлено одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, згідно з умовами якого він отримав кредит у розмірі 5500,00 грн, що підтверджується копією квитанції ТОВ «Фінансова компанія «Фінескпрес».
Умовами договору встановлено строк кредитування - 30 днів, процентна ставка у розмірі 1,38 % у день. (п. 2.2, 2.3 договору).
29.11.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 29112024, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
До позову додано такі письмові докази, а саме: кредитний договір, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, квитанції про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи, розрахунок заборгованості, договір факторингу, витяг з реєстру прав вимоги, платіжна інструкція до договору факторингу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим кодексом випадках. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, аналізуючи зібрані письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що 19.07.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та відповідачем був укладений кредитний договір № 491735, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит в розмірі 5500,00 грн. Договір укладався дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідач, підписавши договір одноразовим ідентифікатором, погодився з його істотним умовами.
22.11.2023 було прийнято Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023. Вказаним Законом внесено зміни та доповнення до Закону України № 1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування».
Зокрема, статтею 8 Закону України №1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Кредитний договір № 491735 був укладений між сторонами по справі 19.07.2024, тобто після набрання чинності вказаним законом
Розмір нарахованих за кредитним договором № 491735 від 19.07.2024 процентів за ставкою 1,38 % не відповідає вимогам вищезазначених законодавчих норм.
Судом у відповідності до вимог вищезазначеного закону, в межах строку, кредитування (30 днів), визначено суму заборгованості за процентами - 1650,00 грн (5500,00 грн : 100 % х 1 % х 30 днів).
Крім того, згідно з п. 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який продовжувався наступними указами, затвердженими відповідними законами України.
Кредитний договір був укладений під час дії на території України воєнного стану та звільнення позичальника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а тому в частині вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за штрафами в розмірі 11000,00 грн позов не підлягає задоволенню.
Суд дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково в загальному розмірі 7150,00 грн (5500,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням, 1650,00 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору пропорційно задоволених судом позовних вимог (38,08 % від ціни позову).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст. 15 ЦПК України.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (заява № 71660/11), «Двойних проти України» (заява № 72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи.
Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, витраченого адвокатом часу, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат за професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн, що узгоджується з принципом розумності та об`єктивності.
Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 491735 від 19.07.2024 у розмірі 7150,00 грн (сім тисяч сто п`ятдесят гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 1013,84 грн (одна тисяча тринадцять гривень 84 копійки).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн (одна тисяча гривень).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, 07406; код ЄДРПОУ 42649746;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

СУДДЯ:    В.В. ЛЕБІДЬ