Справа № 716/1058/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2026 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: 
головуючого судді – Пухарєвої О.В.,
за участі секретаря судового засідання – Кульки О.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Старостинського округу № 2 с.Репужинці Кадубовецької об?єднаної територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Козловської Ю.П., звернулася до суду із позовом до територіальної громади Старостинського округу №2 с.Репужинці Кадубовецької об?єднаної територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради, в якому просить: визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом після смерті матері – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,10 кв.м., в тому числі житловою площею 29,00 кв. м., літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожа № 1-2.
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати – ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої входить вище згадане майно. Позивач прийняла спадщину шляхом подання до приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області відповідної заяви. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано документів, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_2 .
Відсутність правовстановлюючих документів на будинок є перешкодою в оформленні нею права власності на спадщину за законом після смерті матері – ОСОБА_2 .
В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, в поданій до суду заяві просять справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують повністю.
Представник Кадубовецької сільської ради в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в якій він просить проводити розгляд справи без його участі, не заперечують проти задоволення позову.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7).
Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .
За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. 
Вiдповiдно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Крім того, відповідно до копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 01.04.1975, ОСОБА_3 народилася - ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками зазначено: батько – ОСОБА_4 , матір – ОСОБА_2 (а.с. 10)
Як вбачається з рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 31.08.2018 розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.12-13).
Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 від 28.10.2022, 28.10.2022 укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), за актовим записом 1097. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с. 11). 
Як вбачається зі змісту довідки, виданої старостинським округом №2 с. Репужинці Кадубовецької сільської ради № 91 від 25.02.2026, ОСОБА_2 проживала в АДРЕСА_1 з 1977 по 06.032004, тобто по день смерті. На день смерті разом із нею в одному будинку була зареєстрована та проживала дочка – ОСОБА_1 (а.с. 9). 
Згідно з приписами ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері – ОСОБА_2 , на підставі якої 25.02.2026 заведена спадкова справа № 51/26. 
Отже, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємцею, яка прийняла спадщину за законом після смерті матері.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
На виконання зазначених вимог ЦК України позивачка ОСОБА_1 , як особа яка прийняла спадщину, звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, проте їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на: житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності за ОСОБА_9 на цей житловий будинок. Вказане підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.06.2026 року (а.с. 19).
Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою старостинського округу №2 с. Репужинці Кадубовецької сільської ради № 196 від 16.04.2026, відповідний запис зроблено в погосподарській книзі № 5 за 2001-2005 роки, запис № 21473, сторінка 85 (а.с. 14). 
Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.
В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок пiд забудову тощо.
В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Частинами 3,4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Встановлено, що ОСОБА_2 , за життя не оформляла документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його належним чином.
Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Згідно з довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ, житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , побудований у 1953-1955 роках (а.с. 18), його ринкова вартість становить 80 757 грн (а.с.17).
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.
Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершено розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання, призначене на 09:30 год. 08.07.2026 учасники справи не з`явилися, а повне судове рішення складено 20.07.2026 (в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 259 ЦПК України, з урахуванням вихідних днів), то датою ухвалення даного судового рішення є 20.07.2026.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328,392, 1218, 1235, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст.200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом після смерті матері – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 40,10 кв.м., в тому числі житловою площею 29,00 кв. м., літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», огорожа № 1-2.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.
Учасник справи,якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін по справі:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
представник позивача – адвокат Козловська Юлія Павлівна, ордер для надання правничої допомоги від 15.06.2026;
відповідач – Кадубовецька об?єднана територіальна громада в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області вул. Михайловського, 22, с. Кадубівці, Чернівецького району, Чернівецької області.
Повне рішення складено 20.07.2026.

Суддя Олена ПУХАРЄВА