Справа № 215/4542/25 
2/215/389/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 червня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Науменко Я.О.,
за участю: секретаря Оніщенко Ю.М., 
представника позивача – адвоката Ковальової Т.Ю. (в режимі відеоконференції), 
представника відповідача – адвоката Коваленка Р.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №8 Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача – адвоката Руссу Надії Олексіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача
03.06.2025 до суду надійшла позовна заява про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року по справі №215/3570/15-ц, відповідно до якого з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1286 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 липня 2015 року. Однак станом на сьогодні істотно змінилися обставини, а саме: на утриманні позивача перебувають двоє малолітніх дітей, тому він вважає за необхідне переглянути розмір аліментів із метою забезпечення рівного утримання всіх дітей. На підставі цього просить зменшити розмір аліментів, стягнувши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1286 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Позиція відповідача
Відповідач у відзиві на позов, поданого її представником, проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на відсутність у позивача обставин для зміни розміру аліментів. Зазначає, що матеріальний стан позивача значно покращився, оскільки останній починаючи з 2018 року придбав шість транспортних засобів вартістю більше ніж мільйон гривень. Також у користуванні позивача перебуває декілька земельних ділянок та він має право власності на нерухоме майно. Крім того, він є працездатним, працевлаштованим, фізично здоровим, тому може й повинен приймати участь в утриманні всіх своїх дітей, народжених у різних шлюбах. Додатково повідомив пр. попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, що складає 5000,00 грн – вартість юридичних консультацій та складання, оформлення, направлення позивачу та до суду відзиву на позовну заяву адвокатом. А також заплановані витрати на правову допомогу, а саме участь у судових засіданнях ще близько 8 000 грн в залежності від кількості засідань та інших процесуальних дій, виконаних адвокатом.
Заяви, клопотання сторін та їх представників 
31.07.2025 від адвоката Коваленка Р.А. надійшла заява про залучення його до участі у справі як представника відповідача (вх. №15827 від 31.07.2025).
Представник відповідача 22.08.2025 подав суду клопотання про витребування доказів, а саме інформацію про всі доходи позивача ОСОБА_1 за період із 01.07.2015 по теперішній час.
Позивач у відповіді на відзив повідомив, що придбані ним транспортні засоби знаходяться у неробочому стані та не приносять йому прибуток, а також наголошує, що підставою звернення до суду є те, що він, крім сина від першого шлюбу, має на утриманні двох малолітніх дітей, яким також потрібна матеріальна допомога (вх.№17759 від 29.08.2025). 
Адвокат Ковальова Т.Ю направила суду заяву про вступ у справу як представника від 22.09.2025 (вх. №19407 від 23.09.2025).
Представник позивача адвокат Ковальова Т.Ю. подала додаткові пояснення у справі, в яких вказала, що наразі позивач ОСОБА_1 на своєму утриманні має трьох малолітніх дітей, що впливає на його матеріальний стан та відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів визначених рішенням суду. Також посилається на довідку про доходи позивача, відповідно до якої він за період із 01.01.2025 по 30.06.2025 доходів не отримував, що свідчить про погіршення його матеріального становища. Зауважує, що дохід позивача за 2024 рік склав 77 597,20 грн, що на місяць становить 6 466,34 грн, з яких тільки 3 196,00 грн вираховується на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 . Тому позивачу та його двом малолітнім дітям залишається значно менша сума, що складає по 1090 грн на кожного, що свідчить про порушення рівності часток виділу коштів на кожну дитину. Крім того, позивач здійснює оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, несе витрати на придбання продуктів харчування, одягу, засобів гігієни. Щодо придбаних позивачем транспортних засобів у період з 2018 року по 2022 рік, представник позивача вказує, що відповідачем не доведено, що вони є значним майновим активом, які свідчать про значне покращення матеріального стану платника аліментів і не відповідають його фактичним доходам. Також відповідачем не доведено, що ці транспортні засоби використовуються для отримання доходу, збільшуючи при цьому матеріальне становище позивача. За таких обставин представник просить суд враховувати матеріальний стан позивача, його доходи і активи станом на день прийняття рішення, а не матеріальний стан, який був наявний у позивача в минулих роках. Враховуючи, що на сьогоднішній день у позивача змінилися обставини, тому зміна розміру аліментів з 1268,00 грн щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму до 1598,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на думку представника позивача, буде справедливим балансом між захистом прав дитини та позивача (вх.№19912 від 29.09.2025).
29.09.2025 представник позивача направила до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій виклала позовні вимоги наступного змісту: змінити розмір аліментів, стягнутих рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2015 по справі №215/3570/15-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановити їх у розмірі 1598,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, які були понесені ним на оплату професійної правничої допомоги, що становить 10 000,00 грн (вх.№19914 від 29.09.2025).
Також представником позивача подавались клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції.
05.01.2026 від представника відповідача надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог, в якій він вважає доводи викладені у ній необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що підстави для зміни розміру аліментів повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та бути документально доведеними. Крім того, зміна розміру аліментів, визначених рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосована при наявності відповідних підстав для цього. Також обов`язком відповідача є утримання спільної із відповідачем дитини і створення останній необхідних передумов для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з відповідачем. Вважає, що позивач не довів належними доказами наявність погіршення його майнового стану та стану його здоров`я, тому його суб`єктивна оцінка розміру визначених судовим рішенням аліментів як завеликого без доведення вказаних обставин не є в розумінні вимог закону підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач є працездатним, фізично здоровим, без будь-яких медичних обмежень у працевлаштуванні, тому на думку представника відповідача, може і повинен приймати участь в утриманні всіх своїх дітей, народжених у різних шлюбах. Звертає увагу на те, що відповідно до рішення суду, яке ухвалено щодо позивача, розмір стягуваних аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження значного погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення прав дитини та суперечитиме її інтересам. Наголошує, що позивач не подав жодних доказів того, що його матеріальний стан суттєво погіршився, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.
Представник відповідача подав суду клопотання про витребування доказів, а саме інформації про всі доходи позивача ОСОБА_1 за період із 01.01.2025 по теперішній час (вх.№1975 від 27.01.2026).
01.03.2026 представник позивача направила до суду додаткові пояснення у справі, в яких наголошує на тому, що загальний дохід позивача за 2025 рік склав 182 090,00 грн, а інші зазначені у відповіді Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 05.02.2026 щодо розміру доходу ОСОБА_1 за 2025 рік, є складовими або технічними відображеннями цього доходу, тому, підстав вважати їх окремими самостійними доходами немає. При цьому, якщо розподілити зазначену суму на 9 місяців звітного періоду, то середньомісячний дохід позивача складатиме приблизно 20 232,00 грн, з якого сплачуються податки та обов`язкові платежі, тому фактична сума, яка залишається для забезпечення сім`ї, є меншою. Встановлення аліментів у розмірі 100% прожиткового мінімуму без урахування фактичного середньомісячного доходу та обов`язку утримання ще двох дітей може привести до надмірного фінансового навантаження, порушення балансу інтересів усіх дітей та фактичного погіршення матеріального забезпечення сім`ї, яка перебуває на його утриманні. Наведені доводи зазначаються саме з метою підтвердження обмеженості фінансових можливостей ОСОБА_1 та необхідності визначення справедливого і співмірного розміру аліментів. Крім того, представник позивача заперечує щодо заявлених відповідачем до стягнення судових витрат, оскільки така сума є явно завищеною для даної категорії справи, не відповідає принципам розумності та співмірності, а також не узгоджується зі складністю спору та обсягом фактично виконаних процесуальних дій. Також представником відповідача не подано належних і допустимих доказів фактичної оплати відповідачем заявлених сум витрат на правничу допомогу.
Виклад позиції представників позивача і відповідача у судовому засіданні
Представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові та в додаткових поясненнях, просила позов задовольнити. Також пояснила, що транспортні засоби, які придбав позивач, не приносять йому доходу і були куплені за кошти батьків. Зараз у наявності в позивача мається один транспортний засіб, інші або продані, або переоформлені на інших осіб. Як наслідок, вказані транспортні засоби на матеріальний стан позивача не впливають. Просила позов задовольнити і стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність належними доказами. Наголосив, що матеріальний стан позивача не погіршився, він може сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у визначеному рішенням суду розмірі, оскільки докази протилежного у справі відсутні.
Рух справи
Ухвалою від 17.06.2025 відкрито провадження у даній справі та визначити проводити її розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31.07.2025.
У підготовчому судовому засіданні 31.07.2025 за клопотанням представника відповідача було оголошено перерву до 22.08.2025.
Підготовче судове засідання 22.08.2025 було відкладено на 16.09.2025 у зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача про витребування доказів. 
Ухвалою від 22.09.2025 зобов`язано Головне управління ДПС в Кіровоградській області надати інформацію щодо всіх оподаткованих та неоподаткованих доходів позивача ОСОБА_1 за період із 01.07.2015 по теперішній час.
За результатами підготовчого судового засідання 16.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 09.10.2025.
У судовому засіданні 09.10.2025 було оголошено перерву до 17.11.2025 у зв`язку з технічними обставинами через неможливість проводити фіксування судового процесу.
17.11.2025 справа не розглядалась через відсутність електропостачання, наступне судове засідання було призначено на 02.12.2025.
Через відсутність відомостей про належне повідомлення сторін про дату судового засідання розгляд справи 02.12.2025 було відкладено на 16.12.2025.
У судовому засіданні 16.12.2025 було оголошено перерву до 27.01.2026 для надання можливості представнику відповідача подати відзив на уточнену позовну заяву.
У судовому засіданні 27.01.2026 у зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача про витребування доказів було оголошено перерву до 16.02.2026.
Ухвалою від 27.01.2026 зобов`язано Головне управління ДПС в Кіровоградській області надати інформацію щодо всіх оподаткованих та неоподаткованих доходів позивача ОСОБА_1 за період із 01.01.2025 по теперішній час.
У судовому засіданні 17.02.2026 було оголошено перерву за клопотанням представника відповідача до 05.03.2026 для отримання інформації про доходи позивача за 2025 рік.
У зв`язку з зайнятістю суду в іншому проваджені справа 05.03.2026 не розглядалась, наступне судове засідання призначене на 23.04.2026.
Через відсутність відомостей про належне повідомлення сторін про дату судового засідання розгляд справи 24.04.2026 не відбувся.
У судовому засіданні 27.05.2026 після заслуховування вступних слів представників сторін перед дослідженням письмових доказів було оголошено перерву до 25.06.2026.
У судовому засіданні 25.06.2026 суд дослідив письмові докази, провів судові дебати, після чого перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2015 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно з повторним свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2015 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , щомісячно аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1286 грн до досягнення дитиною повноліття, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 09.07.2015. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 21 листопада 2017 року уклали шлюб, який зареєстровано Олександрійським міжрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено актовий запис 165 та видано свідоцтво про шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвища чоловіка та дружини ОСОБА_5 .
Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , їх батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .
Відповідно до довідки №110 від 02.05.2025, виданої виконавчим комітетом Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_1 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 та склад його сім`ї наступний: дружина – ОСОБА_8 , донька – ОСОБА_6 , син – ОСОБА_7 .
Копії довідок-розрахунків боржника ОСОБА_1 за період 2015, 2016, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 містять інформацію про суми нарахованих, сплачених аліментів та їх заборгованість і переплату.
Відповідно до даних, відображених в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.08.2025 ОСОБА_1 з 08.09.2020 має на праві оренди чотири земельні ділянки прощами 5,2447 га; 5,8292 га; 5, 8292 га та 5,2788 га; а також житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 58,1 кв. м у с. Тарасівка Олександрійського району Кіровоградської області, зареєстрований за ним 08.09.2017.
Інформацією, наданою Територіальним сервісним центром МВС №1243 від 08.08.2025, підтверджено, що згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів за період із 01 липня 2015 року по 06 серпня 2025 року за ОСОБА_1 було зареєстровано та перереєстровано ряд транспортних засобів, а саме: 15.02.2018 – ГАЗ 5312, 1990 року випуску з об`ємом двигуна 4250 см куб; 04.09.2019 – МАЗ 8926, 1992 року випуску; 04.09.2019 – МАЗ 53371-029, 1994 року випуску з об`ємом двигуна 11150 см куб; 02.11.2021 – IVEKO STRALIS, 2004 року випуску з об`ємом двигуна 10308 см куб; 18.01.2022 – VAN HOOL NV, 1991 року випуску, який 27.12.2022 перереєстровано на іншу фізичну особу; 04.10.2022 – МАЗ 950600-030, 2007 року випуску.
Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 22.08.2025 ОСОБА_1 перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з 28.01.2022. За даними звітних податкових декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця сума доходу за період з 28.01.2022 по 30.06.2025 склала 289117 грн 40 коп, а саме: з 28.01.2022 по 31.12.2022 – 103376,00 грн; з 01.01.2023 по 31.12.2023 – 108144,20 грн; з 01.01.2024 по 31.12.2024 – 77597,20 грн; з 01.01.2025 по 30.06.2025 – 00 грн 00 коп.
Відповідь на запит від 05.02.2026 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період січень 2025 року по грудень 2025 року ОСОБА_1 отримав 182 090,00 грн, в тому числі: у вересні 2025 року – 149 450,00 грн, у листопаді 2025 року – 12 255,00 грн та у грудні 2025 року – 5 904,13 грн. Тоді як інформація про доходи за період січень 2025 року-серпень 2025 року та жовтень 2025 року відсутня.
У податковій декларації платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця за 2025 рік, надана представником позивача, зазначено, що ОСОБА_1 за 2025 рік отримав 182090 грн.
Головне управління ДПС у Кіровоградській області листом від 20.04.2026 направило електронну копію податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця за 2025 рік, в якій загальна сума доходу ОСОБА_1 склала 194645,00 грн.
Також повідомлено суд, що за даними інформаційно-комунікаційної системи податкового органу ФОП ОСОБА_1 податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків – фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період з 01.01.2025 по 17.04.2026 до податкових органів ГУ ДПС у Кіровоградській області не подавався.
Норми права, які застосував суд
Відповідно ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як роз`яснено в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 СК «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі»).
Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України (Постанова ВС від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження 61-51сво18)).
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Наведена правова норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
Мотивована оцінка та висновки суду
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан: із 21.11.2017 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , з якою у них є спільні діти – донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Посилаючись на те, що він утримує нову родину, а розмір аліментів, який нараховується на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 2023 року складає прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, він змушений звернутися до суду з позовом про зменшення аліментів.
Проте, в даному випадку, саме позивач звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, повинен довести обставини, які мають істотне значення, та є для нього перешкодою для сплати аліментів у встановленому раніше розмірі. 
Судом проаналізовано матеріальний стан позивача, але у справі відсутні належні докази про зменшення його доходів за період після ухвалення рішення Тернівським районним судом Дніпропетровської області від 20 липня 2013 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Навпаки, матеріали справи свідчать, що за період 2017-2022 роки позивачем було придбано нерухомість, транспортні засоби та взято в оренду ряд земельних ділянок для здійснення підприємницької діяльності.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів – це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 серпня 2022 року у справі № 712/6313/21.
Докази, наявні в матеріалах справи, погіршення матеріального стану позивача не доводять.
В свою чергу, посилання позивача на те, що на його утриманні маються інші діти, без підтвердження належними та допустимими доказами погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Такий висновок суду узгоджується з правовими позиціями, викладеними Верховним Судом в постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2017/19, від 22 липня 2024 року у справі № 688/4308/23.
Визначений рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2013 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще двох дітей, без доведення погіршення його майнового стану, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з ОСОБА_2 – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Тому саме платник аліментів має довести суду та надати відповідні докази на підтвердження того, що тепер його матеріальний стан погіршився.
Діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61- 1031св21).
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
Суд враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку, матір. 
Разом з цим матеріалами справи підтверджується, що відповідач має ще двох неповнолітніх дітей, народжених у шлюбі з ОСОБА_8 , з якими він проживає однією сім`єю, і які також перебувають на його утриманні.
Проте, суд зауважує, що наявність дітей від іншого шлюбу, зміна у зв`язку з цим сімейного стану, не є безумовними обставинами для зменшення розміру аліментів у порівнянні з мінімальним розміром, визначеним законом. Такою підставою є саме погіршення майнового становища платника у зв`язку із вказаними обставинами. Також суд виходить з того, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, має можливість отримувати дохід та, відповідно, спроможний брати участь у належному матеріальному забезпеченні дитини. Доказів, які б свідчили про неможливість працювати, відсутність працездатності чи наявність інших обставин, що об`єктивно перешкоджають виконанню обов`язку щодо утримання дитини, у т.ч. у визначеному рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2015 розмірі, матеріали справи не містять.
Розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням, зокрема у мінімальному рекомендованому розмірі, не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного Кодексу України.
Також статтями 7 Законів України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та  «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено з 01 січня 2024 року, з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3 196 гривень, а з 01 січня 2026 року 3 512 гривень на місяць. Очевидним є те, що аліменти у розмірі 1 598,00 грн на місяць є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Таким чином, суд погоджується з доводами представника відповідача щодо того, що позивачем не доведено належними доказами саме погіршення його матеріального стану, у зв`язку з чим він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду, тоді як зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
Висновок щодо судових витрат
Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові – на позивача.
Оскільки у задоволені позовних вимог відмовлено, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.
Керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні позову представника позивача – адвоката Руссу Надії Олексіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 06.07.2026.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Представник позивача: адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, б.68.
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
Представник відповідача: адвокат Коваленко Роман Анатолійович, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя