єдиний унікальний номер справи 531/946/26
номер провадження 2/531/865/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – Фисун Л.С.
за участю секретаря судового засідання Нагорної О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:

стислий виклад позиції позивача.
Позивач ТОВ «Бізнес позика», через свого представника, звернулося до суду з позовом до відповідача, у якому просить суд стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №560365-КС-00 від 03 жовтня 2025 року в розмірі 20340,00 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту- 6000,00 гривень, заборгованості прострочених платежів по процентах- 10140,00 гривень; заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України- 3000,00 гривень; 1200,00 гривень- заборгованості за комісією, а також судовий збір у розмірі 2662,40 гривень. 
На обґрунтування позову зазначив, що 03 жовтня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір №560365-КС-00 шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов договору відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 6000,00 гривень шляхом перерахування на банківську карту позичальника, вказану в анкетних даних особового кабінету на засадах строковості, поворотності та платності. Згідно умов договору плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом. Відповідач у свою чергу зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 20340,00 гривень З урахуванням вищенаведеного, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Позиції учасників судового провадження.
Відповідач своїм правом на надання відзиву на позов не скористався.
Представник позивача ТОВ «Бізнес позика» свого представника у судове засідання не направив, згідно матеріалів справи позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем його реєстрації.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
За вказаних обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 01 травня 2026 року провадження по справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін), за клопотання позивача витребувано докази (а.с.16).
Ухвалою суду від 08 червня 2026 року розгляд справи відкладено для повторного виклику відповідача (а.с.33).
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом установлено, що 03 жовтня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір №560365-КС-00 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).
Договір укладено шляхом надсилання пропозиції (оферти) позичальнику та акцептування позичальником умов оферти, шляхом надсилання позивачу акцепту та підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 6000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Строк на який надається кредит – 24 тижні. Стандартна процента ставка за кредитом – 1 % в день, фіксована. Комісія за надання кредиту- 1200,00 гривень.
Договір містить повну інформацію щодо особи позичальника, його персональні дані, номер електронного платіжного засобу.
Невід`ємною частиною договору є Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування (інформація, обов`язкова для ознайомлення позичальником), підписаного відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором та Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика».
На виконання умов договору відповідачу 03 жовтня 2025 року надано кредитні кошти в розмірі 6000,00 грн шляхом перерахунку на його банківський рахунок, за допомогою системи електронного переказу. Відповідач отримав кредитні кошти, шляхом перерахування на платіжну картку номер НОМЕР_1 . 
З відповіді АТ «КБ «Приватбанк» від 24 травня 2026 року слідує, що на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 зараховані кошти 03 жовтня 2025 року в сумі 6000,00 гривень.
Згідно довідки про стан заборгованості та розрахунку заборгованості за кредитним договором №560365-КС-00 станом на 06 квітня 2026 року заборгованість відповідача становить 20340,00 гривень, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту- 6000,00 гривень, заборгованості прострочених платежів по процентах- 10140,00 гривень; заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України- 3000,00 гривень; 1200,00 гривень- заборгованості за комісією.
Норми права, які застосував суд та підстави їх застосування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону).
Таким чином, договір між сторонами укладено відповідно до положень ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Укладання електронного договору та підписання його електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 12.01.2021 року в справі №524/5556/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли договірні правовідносини у сфері споживчого кредитування, в яких ТОВ «Бізнес позика» виступає кредитодавцем (виконавцем послуги кредитування), а відповідач - споживачем (отримувачем вказаної послуги).
Керуючись принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши надані у справі докази, суд вважає доведеними факт укладення Договору між ТОВ «Бізнес позика» і відповідачем та факт отримання відповідачем кредитних коштів належними, достовірними та допустимими доказами.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, у передбачені у договорі строки кошти не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту та процентами, а тому позовні вимоги позивача в ці частині є доведеними та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК в сумі 3000,00 грн то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки згідно пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Щодо стягнення з відповідача комісії, суд зазначає наступне.
Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Пунктом 2.5 договору №560365-КС-00 встановлена комісія пов`язана з наданням кредиту.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі №204/224/21 у постанові від 06 листопада 2023 року, дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд у вказаній постанові зокрема зазначив, що у кредитному договорі не лише потрібно зазначити перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, а й надати докази їх понесення.
Приймаючи до уваги те, що у кредитному договорі ТОВ «Бізнес позика» не зазначило та не надало доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця пов`язані з видачею кредиту, а тому суд дійшов висновку, що положення п. 2.5 Кредитного договору №№560365-КС-00 від 03 жовтня 2025 року, в частині комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин, позивачем без належних нате правових підстав нарахована комісія за надання кредиту в розмірі 1200,00 грн, а відтак, позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика» про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, з урахуванням порушення позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором №560365-КС-00 від 03 жовтня 2025 року, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі: 6000,00 гривень –прострочений платіж по тілу кредиту; 10140,00 гривень- прострочений платіж по процентах, а всього 16140,00 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
В іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Судові витрати.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2112,64 гривень сплаченого судового збору. 
Керуючись ст.ст. 206, 259, 265, 268, 279ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором про надання кредиту №560365-КС-00 в розмірі 16140,00 гривень (шістнадцять тисяч сто сорок гривень 00 коп).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» сплачений судовий збір в розмірі 2112,64 гривень.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358цього Кодексу.
Учасники справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», адреса місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення виготовлено 21.07.2026.

Суддя Л.С.Фисун