Справа № 167/1062/26
Номер провадження 2/167/918/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

16 вересня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді     Требика В.Б.,
з участю:
секретаря судового засідання   Герасимчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
ТОВ «Споживчий центр» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 13650 грн.
Позов обґрунтовується тим, що 13 жовтня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 13.10.2025-100002653 (далі – договір
№ 13.10.2025-100002653), за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі
1000 грн. на строк 217 днів, які зобов`язався повернути, сплатити проценти за користування кредитом та комісію. Додатковими договорами від 14 жовтня 2025 року кредитодавець та позичальник домовилися про надання другого траншу кредиту у розмірі 1000 грн., від 16 жовтня 2025 року – третього траншу у розмірі 1000 грн.,
від 25 листопада 2025 року – четвертого траншу у розмірі 1000 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в обумовленому в договорі та додаткових договорах до нього розмірі. У порушення умов договору
№ 13.10.2025-100002653 ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконував, унаслідок чого станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість в загальному розмірі 13650 грн., з яких: 4000 грн. – тіло кредиту, 4840 грн. – проценти, 4000 грн. – проценти відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України (далі – ЦК), 90 грн. – комісія, 720 грн. – додаткова комісія.
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документу) в судове засідання не з`явилася. У позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення), в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав.

Процесуальні дії у справі
19 серпня 2026 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом 
13 жовтня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали договір
№ 13.10.2025-100002653, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявкою ОСОБА_1 , відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцептом), підписаних одноразовим ідентифікатором Е888 (арк. спр. 20-26). За умовами даного договору кредитодавець надав позичальнику кредит в розмірі 1000 грн. (п. 2 заявки) строком на 217 днів з дати його надання (п. 3 заявки), а позичальник зобов`язався повернути кредит в строк до 17 травня 2026 року (п. 4 заявки) і сплатити проценти та комісію (п. 3.1 оферти). 
Процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (п. 6 заявки). Процентна ставка «Економ» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт» (п. 7 заявки).
За змістом пунктів 8, 9 заявки комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 90 грн.; комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 90 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом.
Відповідно до п. 17 заявки позичальник, який прострочив виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000% річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст. 625 ЦК.
Пунктом 4.1 оферти передбачено, що кредит надається шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5355-57ХХ-ХХХХ-9978.
14 жовтня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 уклали додатковий договір (підписано одноразовим ідентифікатором К599), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику другий транш кредиту у розмірі 1000 грн. на строк 216 день з дати надання. У п. 1.1 примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферти) зазначено, що сума кредиту з дати укладення становить 2000 грн., і складається з усіх траншів, зазначених в договорі та укладених сторонами додаткових договорах (арк. спр. 27-29).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 додаткового договору, укладеного
між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 16 жовтня 2025 року, та підписаного одноразовим ідентифікатором К965, сума кредиту, з урахуванням третього траншу кредиту у розмірі 1000 грн., становить 3000 грн., строк, на який надається кредит – 214 днів (арк. спр. 29 на звороті - 31).
Згідно з укладеним між позивачем та відповідачем 25 листопада 2025 року додатковим договором, який підписаний одноразовим ідентифікатором К584, ОСОБА_1 видано четвертий транш кредиту у розмірі 1000 грн. на строк 174 дні. Сума кредиту з дати укладення даного договору складає 4000 грн. (арк. спр. 32-34).
З копій листів ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18 квітня 2026 року № 1-1804 слідує, що грошові кошти за договором № 13.10.2025-100002653 були перераховані на картку № НОМЕР_1 : 13 жовтня 2025 року у розмірі 1000 грн. (номер транзакції в системі iPay.ua – 890807683); 14 жовтня 2025 року у розмірі 1000 грн. (номер транзакції в системі iPay.ua – 890828995); 16 жовтня 2025 року у розмірі 1000 грн. (номер транзакції в системі iPay.ua – 892694854); 25 листопада 2025 року у розмірі 1000 грн. (номер транзакції в системі iPay.ua – 930170861) (арк. спр. 13, 14, 15, 16).
Згідно з поданим позивачем розрахунком у ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором № 13.10.2025-100002653 в розмірі 13650 грн., з яких: 4000 грн. – тіло кредиту, 4840 грн. – проценти, 4000 грн. – проценти відповідно до ст. 625 ЦК, 810 грн. – комісія (арк. спр. 17-19). 

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
З копій пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявки ОСОБА_1 , відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), вбачається, що 13 жовтня 2025 року сторони уклали договір № 13.10.2025-100002653, а 14 жовтня, 16 жовтня, 25 листопада 2025 року – додаткові договори до нього (підписані одноразовими ідентифікаторами Е888, К599, К965, К584), за умовами яких позивач надав відповідачу кредит в розмірі 4000 грн. (чотири транші по 1000 грн. кожний), а відповідач зобов`язався повернути кредит в строк до 17 травня 2026 року та сплатити проценти і комісію.
13, 14, 16 жовтня, 25 листопада 2025 року кредитні кошти перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Споживчий центр» суд вважає доведеним.
У підписаних відповідачем договорі № 13.10.2025-100002653 та додаткових договорах до нього від 14 жовтня, 16 жовтня та 25 листопада 2025 року визначені суми кредиту, проценти за користування кредитом, комісія та строк повернення коштів, а отже сторони досягли згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти, проценти за користування ними та комісію, внаслідок чого виникла заборгованість за договором № 13.10.2025-100002653: 4000 грн. за тілом кредиту,
4840 грн. – процентами, 810 грн. – комісією.
Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав.
Отже, суд вважає, що позов у цій частині є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором
№ 13.10.2025-100002653 за тілом кредиту, процентами та комісією.
Щодо заявлених ТОВ «Споживчий центр» вимог про стягнення зі ОСОБА_1 процентів відповідно до ст. 625 ЦК у розмірі 4000 грн., то суд зазначає таке.
Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, виходячи із цих приписів, суд не вбачає підстав для стягнення із ОСОБА_1 процентів у розмірі 4000 грн. відповідно до ст. 625 ЦК.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1882,32 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 70,70%.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ТОВ «Споживчий центр» задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1  в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість по кредитному договору
від 13 жовтня 2025 року № 13.10.2025-100002653: 4000 (чотири тисячі) гривень тіла кредиту, 4840 (чотири тисячі вісімсот сорок) гривень процентів, 810 (вісімсот десять) гривень комісії, а також 1882 (одну тисячу вісімсот вісімдесят дві) гривні 32 (тридцять дві) копійки судових витрат.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133А, ідентифікаційний код юридичної особи 37356833).
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Суддя:          В.Б. Требик