РІШЕННЯ
Іменем України

14 вересня 2026 року | м. Чернігів | справа № 927/521/26

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву
за позовом Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” (код 14282829)
до Клусик Ірини Юріївни (РНОКПП НОМЕР_1 )  АДРЕСА_1
про стягнення 26 983 грн 32 коп.

ВСТАНОВИВ: 

11 червня 2026 року через систему “Електронний суд” до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява від 10.06.2026 Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” до Клусик Ірини Юріївни про стягнення 26 983,32 грн заборгованості за Кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 742892969180 від 02.11.2025, укладеним між банком та фізичною особою – підприємцем Клусик Іриною Юріївною, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 11 581,80 грн, строкової заборгованості за сумою кредиту в розмірі 9 651,53 грн та заборгованості за комісією в сумі 5 749,99 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе відповідних договірних зобов`язань.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2026 постановлено:
позовну заяву від 10.06.2026 Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” про стягнення 26 983,32 грн заборгованості залишити без руху;
зобов`язати Акціонерне товариство “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків: 
довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження Сидорової Юлії Вікторівни як представника позивача;
докази направлення копії заяви про усунення недоліків відповідачу;
роз`яснити Акціонерному товариству “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК”, що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Ухвала суду від 16.06.2026 направлена позивачу до його електронного кабінету в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи “Електронний суд” та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми “Діловодство спеціалізованого суду”, доставлена до електронного кабінету 16.06.2026 12:20.
Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Враховуючи вищенаведені положення ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 16.06.2026 є такою, що отримана позивачем 16.06.2026.
17.06.2026, у встановлений судом процесуальний строк, з метою усунення виявлених недоліків, позивачем через систему “Електронний суд” до Господарського суду Чернігівської області подані запитувані документи.
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено процесуальні строки для подання відповідачем відзиву на позовну заяву – протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали; для подання позивачем відповіді на відзив – протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення – протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; роз`яснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач – разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Вказана вище ухвала суду від 22.06.2026, що направлялась відповідачу на адресу реєстрації, була повернута до суду.
Згідно із засвідченими судом витягами з офіційного сайту Акціонерного товариства “Укрпошта” щодо відстеження пересилання поштових відправлень причини повернення: “Одержувач відсутній за вказаною адресою”.
За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, вказана вище ухвала суду від 22.06.2026, є такою, що отримана відповідачем 02.07.2026 (дата відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження), а тому останній є таким, що належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі. 
Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. 
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:
Згідно інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 09.08.2023 була проведена державна реєстрація фізичної особи – підприємця Клусик Ірини Юріївни (номер реєстраційної дії 2010350000000372550).
10.03.2026 була проведена державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Клусик Ірини Юріївни за її рішенням (номер реєстраційної дії 2010350060002372550). 
Частиною 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. 
Відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 173 – 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько – господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Майново – господарськими визнаються цивільно – правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
02.11.2025 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (Банк) та фізичною особою-підприємцем Клусик Іриною Юріївною (Позичальник) був укладений Кредитний договір “Кредит “всеБІЗНЕС” № 742892969180 (надалі - договір) за допомогою системи “Інтернет Банкінг” шляхом укладення в електронному вигляді та підписання електронним цифровим підписом. Факт укладення Кредитного договору з боку позичальника підтверджується Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 10.06.2026, відповідно до якого файл Dogovir_vseBusiness_742892969180.pdf, що містить Кредитний договір, підписаний з боку ФОП Клусик Ірини Юріївни (підписувач - 1) 08:07:50 02.11.2025. Результат перевірки підпису: Підпис створено та перевірено успішно. Цілісність даних підтверджено.
Відповідно до умов Договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Договором та Типовими умовами. 
Згідно п. 1.1.8 Кредитного договору, термін “Типові умови” використовується в цьому Договорі в наступному значенні: Типові умови кредитування в рамках Кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС”, укладеного в Системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК”, що розміщуються на інтернет-сайті Банка (за електронною адресою: https:// www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною Договору) (надалі - Типові умови). Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведені у Типових умовах. Кредитний договір складається з Договору та Типових умов. З моменту укладення Договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням Договору Позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з Договором та Типовими умовами, умови Договору та Типових умов Позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п. 5.1. Договору).
Умови кредитування: сума кредиту складає 50 000,00 гривень, строк кредитування - до 02.11.2026 включно, комісійна винагорода за надання Кредиту - 1.0 % від суми кредиту та сплачується одноразово за рахунок кредитних коштів відповідно до п. 6.3.1. Типових умов; комісійна винагорода за обслуговування кредиту - 2.0 % від суми кредиту за кожен місяць користування кредитом, цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності Позичальника. Згідно з п. 1.4. Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів. Згідно вказаного графіка позичальник має, починаючи з 02.12.2025 щомісячно не пізніше 2 числа місяця до 02.11.2026 сплачувати суму у розмірі 5 166,67 грн, а 02.11.2026 - 5166,63 грн, з яких на погашення основної суми (тіла) кредиту по 4 166,67 грн, а 02.11.2026 - 4166,63 грн та на погашення комісії по 1 000,00 грн щомісячно. Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником на погашення кредиту складає 62 000,00 грн, з яких 50 000,00 грн на погашення основної суми (тіла) кредиту та 12 000,00 грн на погашення комісії.
Відповідно до п. 3.5. Типових умов, надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. Договору. 
Факт надання кредиту підтверджується платіжною інструкцією NTR.103280119.18819.29514 від 02.11.2025, призначення платежу: "Зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 742892969180 від 02/11/2025 за позикою Фізична особа-підприємець Клусик Ірина Юріївна", сума: 49 500,00 грн. 
Крім того, кредитні кошти були надані на сплату комісії за надання кредиту в розмірі 500,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією NTR.103280119.18818.29514 від 02.11.2025, призначення платежу: "Оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором №742892969180 від 02/11/2025 за позикою фізична особа-підприємець Клусик Ірина Юріївна". Також факт видачі кредиту та користування кредитом підтверджується випискою з рахунку.
Згідно п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в Договорі.
Відповідно до умов Договору за користування кредитом та його обслуговування станом на 05.06.2026 нарахована комісія у сумі 5 749,99 грн. Також на цю дату прострочена заборгованість за тілом кредиту складає 11 581,80 грн.
Стаття 4 Типових умов кредитування в рамках Кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС” (далі - Типові умови) передбачає перелік подій, які повинні тлумачитись як Несприятливі події.
Так, зокрема, Несприятливою подією тлумачиться несплата Позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з Договором/Типовими умовами, у передбачений ними строк, та/або невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-яких інших обов`язків за Договором та/або іншими договорами, укладеними між Сторонами (п.п.1 п.4.1 ст.4).
Пунктом 4.2 ст. 4 Типових умов визначено, що у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події Банк набуває право вимагати від Позичальника достроково повернути виданий Позичальникові Кредит, а Позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3, п.1.4 Договору, п.5.1.1 Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит в повному обсязі разом із Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно з Договором, в строк не пізніше 1 (одного) Банківського дня з моменту отримання відповідної вимоги.
Пункт 8.3.1 ст. 8 Типових умов встановлює обов`язок Позичальника невідкладно повідомляти Банк про зміни в документах та інформації, що були надані Позичальником при укладенні Договору (зокрема: паспортних даних, адреси проживання, контактних даних тощо), а також, про виникнення Несприятливих подій. Таке повідомлення разом з оригіналами або належним чином засвідченими копіями відповідних підтверджуючих документів має бути надіслане Позичальником в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з моменту настання відповідної події.
Враховуючи вказане, Позивачем було прийняте рішення вимагати дострокового повернення окрім простроченої заборгованості також і залишку по тілу кредиту.
Позивач направив відповідачу вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, зазначена вимога Відповідачем виконана не була, чим порушені законні права позивача на повернення кредиту.
Як вказує позивач у позовній заяві, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 05.06.2026 становить 26 983,32 грн, з яких: 21 233,33 грн - за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11 581,80 грн та строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 9 651,53 грн; 5 749,99 грн. прострочена заборгованість за комісією.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 
Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За приписами статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.
Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (надалі – Положення), затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, встановлені основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України.
Пунктами 41-44, 46, 57, 60, 62 Положення передбачено, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.
Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують, зокрема, за змістом на касові та меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).
Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.
Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.
Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).
Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.
Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Судом встановлено факт укладення між сторонами Кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС” № 742892969180 від 02.11.2025, за приписами п. 1.1.3. якого відповідач (позичальник) зобов`язався повернути суму позики в термін до 02.11.2026 включно. 
Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем від Aкціонерного товариства “ПУМБ” кредит у розмірі 50 000,00 грн; факт неналежного виконання ним, як позичальником, зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, як наслідок, у відповідача утворилась прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 21 233,33 грн, що стало підставою для звернення позивача з вимогою про дострокове погашення кредиту.
Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
Згідно з п. 4.1. Типових умов кожна з перелічених у цьому пункті подій повинна тлумачитись як Несприятлива подія, зокрема: (1) несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з Договором/Типовими умовами, в передбачений ними строк та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за Договором та/або за іншими договорами, укладеними між сторонами.
Відповідно до п. 4.2. Типових умов, у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події, Банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові Кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 1.1.3., п. 1.4. Договору, п. 5.1.1. Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит у повному обсязі разом із Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь Банку згідно з Договором, у строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. 
Враховуючи наведене, позивач набув право на захист своїх порушених прав у судовому порядку шляхом дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.
Загальна сума боргу становить 26 983,32 грн, з яких: 21 233,33 грн – заборгованість за сумою кредиту (тіло), у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 11 581,80 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі 9 651,53 грн та 5 749,99 грн – прострочена заборгованість за комісією.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів виконання ним зобов`язань за кредитним договором та доказів, які підтверджують своєчасне та повне повернення ним отриманого від позивача кредиту, а також доказів, які підтверджують неможливість своєчасного та повного повернення ним отриманої суми кредиту, а тому дії відповідача щодо несвоєчасного повернення позивачу отриманих коштів є порушенням положень договору та норм чинного законодавства.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. 
За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2 662,40 грн судового збору.
Ухвалюючи дане рішення, судом враховано факт перебування судді Сидоренка А.С. у період з 10.08.2026 по 04.09.2026 включно у щорічній відпустці. 
Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” до ОСОБА_1 про стягнення 26 983,32 грн заборгованості задовольнити повністю. 
Стягнути з Клусик Ірини Юріївни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства “ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК” (код 14282829, 04070, м. Київ, вул.Андріївська,4) 11 581,80 грн простроченої заборгованості за тілом кредиту, 9 651,53 грн строкової заборгованості за сумою кредиту, 5 749,99 грн простроченої заборгованості за комісією та 2 662,40 грн судового збору. 
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Повне рішення складено та підписано 14.09.2026. 

Суддя А.С. Сидоренко