Справа № 375/1735/26
Провадження № 2/375/1267/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2026 року

Рокитнянський районний суд Київської області у складі судді Антипенка В. П.,
за участю: секретаря судового засідання Голованової В. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини,
ВСТАНОВИВ:
29.07.2026 позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти:
- на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;
- на утримання дружини, ОСОБА_4 , в розмірі 1/6 частки від доходу батька дитини до досягнення дитиною трьох років, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, а саме до 17 липня 2026 року.
Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем.
Під час спільного проживання у сторін спору народився син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Станом на день звернення до суду з позовною заявою, позивачка з дитиною зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Батько дитини не виконує належним чином свій обов`язок щодо матеріального забезпечення спільного сина, не надає йому добровільно регулярної та достатньої матеріальної допомоги. Зокрема, орієнтовна сума місячних витрат на утримання сина становить 23000,00 гривень, що складається з витрат на: харчування (приблизно 10 000,00 грн.), комунальні послуги (близько 1000 грн. в неопалюваний сезон, 3000,00 грн. в опалювальний сезон), одяг та засоби особистої гігієни (приблизно 8000,00 грн.) придбання профілактичних ліків, вітамінних комплексів, медичне обстеження, лікування тощо (в середньому 3 000,00 грн.)
Крім того, позивач також потребує коштів на особисте утримання, оскільки її матеріальне становище не дозволяє їй у повній мірі забезпечувати себе та дитину необхідними життєво важливими благами, а саме - ліками, харчуванням, комунальними послугами, одягом тощо. 
На теперішній час ніякого доходу чи майна, з якого можливо отримувати дохід позивач не має. Працювати позивач також не має змоги у зв`язку з вихованням малолітнього сина. Переважну частину витрат, пов`язаних із забезпеченням належних умов життя, виховання та лікування сина позивачки, фактично несе її брат. Він надає фінансову допомогу на придбання продуктів харчування, одягу, засобів гігієни, оплату медичних потреб та інших витрат, необхідних для повноцінного утримання дитини, оскільки Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку з матеріального забезпечення сина.
Позивачка також вказує на те, що добровільно брати участь в утриманні спільної дитини відповідач відмовляється, упродовж тривалого часу участь у вихованні дитини також не бере. Дитина не отримує від свого батька належного утримання, належної уваги, любові та поваги, тому досягнути будь-якої згоди щодо розміру аліментів, які Відповідач має сплачувати на утримання ОСОБА_6 неможливо.
Відповідно до норм СК України просила задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 30.07.2026 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Ухвалою суду від 20.08.2026 постановлено справу слухати заочно.
Позивачка просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (п.3 ч. 8 ст 128 ЦПК України), заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зважаючи на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223, 280 ЦПК України.
Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до свідоцтва про народження, виданого графством Кілдер Республіки Ірландія 18.06.2024, позивачка та відповідач є батьками, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Станом на дату розгляду справи їх дитина, ОСОБА_5 , проживає разом з матір`ю у АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом із реєстру територіальної громади. 
Відповідно до даних довідки ОК-5 позивачка у 2023 році отримувала дохід до грудня 2023 року. Відомостей про доходи позивачки за 2024-2026 роки матеріали справи не містять.
Позивач вважає, що відповідач має можливість утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку та саму дитину, а тому повинен сплачувати аліменти. 
У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивач звернулася до суду.
Норми права, застосовані судом при вирішенні спору.
Згідно приписів ст. 91 СК України, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім`єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.
Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Згідно із ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Розглядаючи спір, суд дійшов таких висновків.
Щодо стягнення аліментів на утримання дружини
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.
Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Факт того, що дитина проживає з позивачкою не заперечувався сторонами та підтверджується відповідними витягами з реєстру територіальної громади. 
Так само відповідач не подав заперечень стосовного того, що він не має можливості утримувати свою дружину.
А тому у своїй сукупності докази по справі дають можливість дійти обгрунтованого висновку, що відповідач на дату ухвалення судового рішення має можливість утримувати свою колишню дружину до досягнення дитиною віку трьох років.
Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. 
Сторонами не заперечувався факт того, що спільна дитина сторін спору проживає разом із позивачкою. 
Суд звертає увагу на те, що позивачкою не надано доказів або ж обгрунтованого розрахунку витрат, які обгрунтовують саме такий розмір присуджуваних аліментів – 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів. 
Водночас, відповідач не надав доказів, що рівень його доходу та витрат не дають змоги сплачувати аліменти на утримання дружини.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, фінансових можливостей відповідача, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини частково та стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років, як того просила позивачка.
Щодо стягнення аліментів на дитину
У судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свою дитину.
Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. 
У судовому засіданні встановлено, що відповідач отримує доходи від здійснення підприємницької діяльності.
Доказів того, що відповідач не є батьком дитини, на утримання якої стягуються аліменти, суду не надано. 
Суд звертає увагу на те, що заявлений позивачем розмір аліментів на дитину є співмірним із потребами дитини та такими, що забезпечать її гармонійний розвиток.
За таких обставин, враховуючи співмірність витрат, які батьки повинні нести на утримання своїх дітей, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на утримання дружини та дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
За таких обставин позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів в усіх судових інстанціях.
На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі (1331,20 х 2) = 2662,40 грн. (за дві позовні вимоги).
Керуючись ст.4 - 13, 81, 133, 141, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня подання позовної заяви, з 29.07.2026, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно, з дня подання позовної заяви, з 29.07.2026, до досягнення дитиною, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м.Києві / м.Київ / 22030106; код ЄДРПОУ отримувача - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір в сумі 2662,40 грн (Дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто Рокитнянським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_9 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В. П. Антипенко