Справа № 158/2231/26  Провадження №33/802/823/26 | Головуючий у 1 інстанції:Корецька В. В.
| Доповідач: Гапончук  В. В.

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року         місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 червня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.06.2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.05.2026 року о 02 годині 04 хвилини на а/д Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» 127 км + 700 м керував автомобілем марки «Ford Focus», н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння останній відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність встановлена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.45-48).
Не погоджуючись із постановою судді особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану постанову суду незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована.
Вказує на те, що він не знайомий та не отримував на руки повний текст постанови суду, відтак був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу та викласти в такій скарзі мотиви незгоди з таким рішенням. В даному випадку про оскаржувану постанову від 17.06.2026 року він дізнався 16.07.2026 року.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову від 17.06.2026 року та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.53-56). 
В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи не з`явився (а.с.76), від нього будь-яких клопотань про відкладення не надходило. Жодних доказів, які б свідчили про поважність причин неможливості прибуття в судове засідання, суду надано не було. 
Від захисника Турчак М.В. на електронну адресу апеляційного суду 24.08.2026 року надійшло повідомлення про припинення нею повноважень захисника Ставінчука М.М. і в подальшому здійснюватись нею захист не буде (а.с.75).
Адвокат Мамченко І.О. будучи належним чином повідомленим про судове засідання, на судовий розгляд не з`явився. 
За таких обставин суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників справи на доступ до правосуддя.
В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності  ОСОБА_1 ,відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст.289 КпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що постанова щодо ОСОБА_1 винесена 17.06.2026 року у його відсутності, та за участі його захисника Халупка С.В. При цьому захиснику відомо процедуру оскарження вказаної постанови.
Останнім днем для подачі апеляційної скарги є 24 година 29.06.2026 року (наступний робочий день). Проте, апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав лише 23.07.2026 року через засоби поштового зв`язку Укрпошта, яка була місцевим судом зареєстрована 27.07.2026 року, тобто з пропуском зазначеного терміну.
Місцевим судом вжито всіх належних заходів для повідомлення  ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить отримання 04.06.2026 року поштових відправлень від 25.05.2026 року та 28.05.2026 року з відповідними підписами (а.с.29, 30). Від нього будь-яких заяв на адресу місцевого суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови відсутні з огляду на обізнаність  ОСОБА_1 про судовий розгляд, а тому апеляційну скаргу слід повернути апелянту.
Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відтак, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання, що ті мотиви, які наведено ОСОБА_1 у апеляційній скарзі в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суперечать положенням ч.2 ст.294 КпАП України, де зазначено, що перебіг процесуального строку починається з дня винесення постанови, а не з моменту її отримання. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 був належним чином ознайомленим зі змістом пред`явленого правопорушення, знав як про наявне судове провадження, так і про дату, час і місце судового розгляду, що в апеляційній скарзі не заперечується. ОСОБА_1 користувався послугами адвоката Халупка С.В., який був присутній при проголошенні оскаржуваної постанови, захисник є ознайомлений з процедурою оскарження такого рішення, матеріали справи не містять даних про розірвання з даним адвокатом договору про надання правничої допомоги, в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 також не з`явився для дачі пояснень на підтримання апеляційної скарги в частині клопотання про поновлення процесуального строку та обґрунтування поважності таких причин, а тому заявлене клопотання не є таким, що дає підстави для його задоволення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали провадження містять супровідний лист від 17.06.2026 року про надіслання на адресу ОСОБА_1 та його захисника Халупка С.В. копії постанови від 17.06.2026 року (а.с.49), яка була захисником отримана 18.06.2026 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.50).
А тому апеляційний суд не вбачає підстав для визнання причин, вказаних у вимогах апеляційної скарги в частині клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, такими, що заслуговують на увагу за таких обставин, та відповідно відмовляє у поновленні строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу слід повернути апелянту.
Дана постанова не перешкоджає повторному звернення з апеляційної скаргою.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 

П О С Т А Н О В И В:

В поновленні строкуособі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на подачу апеляційної скарги на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 червня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, відмовити.
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 17 червня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, повернути скаржнику.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду       Гапончук В.В.