ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 липня 2026 року | Справа № 280/4771/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я. розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" 
до Тернопільської митниці 
про визнання протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (далі – позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Тернопільської митниці (далі – відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару № UA403070/2026/000296/2 від 11.05.2026.
В обґрунтування позову посилається на те, що у направленому митницею повідомленні декларанту від 07.05.2026 митним органом не було зазначено конкретної розбіжності щодо маршруту перевезення, перевантаження товару у порту Gdansk або нібито непідтвердження витрат на навантаження, вивантаження та обробку товару. Вказані доводи фактично були сформульовані митницею вже безпосередньо в оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості, що позбавило декларанта можливості надати пояснення саме щодо цих обставин під час митного оформлення, тобто вони виходять за межі консультацій щодо митного оформлення і не могли бути покладені в основу рішення суб`єкта владних повноважень. Вказує, що заявлена позивачем транспортна складова митної вартості є повністю підтвердженою належними, допустимими та взаємоузгодженими документами, які містять усі необхідні відомості для перевірки її числового значення. Вважає, що висновки митниці про непідтвердження транспортних витрат ґрунтуються на обставинах, які не були належним чином доведені до відома декларанта під час проведення консультацій щодо митного оформлення спірної товарної партії, а також на формальному і неправильному тлумаченні наданих документів. Вказує, що зазначені митницею зауваження не могли бути законною підставою ані для витребування додаткових документів, ані для відмови у визнанні митної вартості товарів за основним методом, ані для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості. На підставі викладеного, вважає рішення протиправним та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач позов не визнав, у письмовому відзиві від 29.05.2026 вх. № 29896 зазначає, що під час здійснення митного контролю за МД від 07.05.2026 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності. З огляду на що, зазначає, що у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару. Вказує, що за результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ, митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МКУ. Покликається на те, що митну вартість скориговано з урахуванням: митної вартості товарів, ввезених на митну територію України у наближений до митного оформлення час, опису товару, країни виробництва, митне оформлення якого ґрунтується на раніше визнаній митними органами митній вартості товарів. Вважає, що рішення про коригування митної вартості товару прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, є законними та обґрунтованими та не підлягають скасуванню. У задоволенні позову просить відмовити.
Ухвалою суду від 25.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/4771/26. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Ухвалою суду від 31.07.2026 у задоволенні клопотання представника Тернопільської митниці про розгляд у порядку загального провадження адміністративної справи №280/4771/26 відмовлено.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
20.08.2025 року ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (Покупець) уклало з компанією ZHISHAN MACHINERY (HUAIAN) CO., LTD (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт № ZHISHAN-1-2025 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
В подальшому компанією продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації до нього № 1 від 08.09.2025, рахунку-фактури від 08.01.2026 за № ZSK250815-3 було здійснено поставку товарів (бетономішалки).
Товарна партія поставлялась на умовах FOB LIANYUNGANG згідно міжнародних торговельних правил “ІНКОТЕРМС 2010”.
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів підприємство було задекларовано до митного поста Тернопільської митниці партія отриманого товару за електронною митною декларацією (ЕМД): 26UA403070005164U5 від 07.05.2026.
Митна вартість зазначеного товару підприємством була визначена відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст.58 Митного кодексу України.
До митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача були подані наступні документи:
- пакувальний лист № б/н від 08.01.2026;
- рахунок-фактура (інвойс) № ZSK250815-3 від 08.01.2026;
- коносамент № BW26020072 від 03.02.2026;
- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 03940 від 25.04.2026;
-декларація про походження товару (Declaration of origin) № ZSK250815-3 від 08.01.2026;
- банківський платіжний документ, що стосується товару № 316 від 15.09.2025;
-банківський платіжний документ, що стосується товару №351 від 06.11.2025; 
-банківський платіжний документ, що стосується товару №465 від 06.11.2025;
-банківський платіжний документ, що стосується товару №535 від 28.01.2026;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №G260414-21 від 14.04.2026;
- Акт виконаних робіт від 05.05.2026;
- Довідка про транспортні витрати від 14.04.2026;
- Додаткова угода №1 від 03.11.2025;
- Додаткова угода №2 від 18.12.2025;
- Додаткова угода №3 від 21.01.2026;
- Додаткова угода №4 від 13.03.2026;
- Специфікація №1 від 08.09.2025;
-зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №ZHISHAN-1-2025 від 20.08.2025;
-договір контракт про перевезення №0303/912/25 від 03.03.2025;
- документація, яка має супроводжувати продукцію при наданні її на ринку відповідно до вимог щодо нехарчової продукції та її обігу на ринку України, встановлених технічними регламентами (Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції») №103 МСС/25 від 25.12.2025;
- заява декларанта про незастосування обмежень щодо пропуску та випуску товарів, встановлених Законом України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» №б/н від 07.05.2026.
Митницею було розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема, направлено уповноваженій особі декларанта повідомлення про те, що у зв`язку з наявністю розбіжностей, слід відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ надати документи: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ надати (за наявності) такі додаткові документи: - копію митної декларації країни відправлення; - висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. - каталоги, специфікації, прайс-лист виробника товару. 
Листом №001-08/05 від 08.05.2026 декларантом на вимогу митниці подано Заявка №G260414- 21 від 20.10.2025; виписка з банківського рахунку від 06.02.2026; виписка з банківського рахунку від 06.11.2025; комерційна пропозиція від 28.08.2025, а також, повідомлено митницю, що подано усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, вони повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документам.
За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2026/000296/2 від 11.05.2026.
Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущено у вільний обіг за ЕМД № 26UA403070005271U0 від 11.05.2026. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій в розмірі різниці між заявленою позивачем митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем відповідно розділу X МК України.
Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, Митного кодексу України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 Митного кодексу України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).
Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 “Резервний метод” МК України).
Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).
Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).
При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності (постанова ВС від 05.12.2019 у справі № 826/3120/16, від 14.11.2019 у справі № 814/264/16 тощо).
Верховний Суд у постанові від 23.01.2020 у справі №804/4365/16 вказав, що митний орган повинен витребувати документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Також, КАС ВС у постанові від 19.06.2024 по справі № 460/1143/19 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Як покликається відповідач, під час здійснення митного контролю за МД № 26UA403070005164U5 від 07.05.2026 митницею було опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлені розбіжності:
1. Відповідно до відомостей декларації митної вартості від 07.05.2026 № б/н, до ціни товару додані витрати на транспортування в сумі 150195,84 грн. З метою підтвердження зазначених витрат надано до митного оформлення такі документи: Договір перевезення №0303/912/25 від 03.03.2025, укладений з експедитором «Global Container Lines SIA», рахунок від 14.04.2026 № G260414-21 на оплату транспортно-експедиторських послуг, довідку про транспортні витрати №б/н від 14.04.2026. Відповідно до рахунку від 14.04.2026 № G260414-21 визначено витрати на транспортування партії товару в контейнері. Витрати на перевезення враховують: фрахт з урахуванням перевантаження за маршрутом Ляньюньган, Китай –Пшемисль, Польща – Мостиська, Україна становить 3425 доларів США; доставка по маршруту Пшемисль – Мостиська Україна – Тернопіль, Україна – 1040 доларів США.
У відповідності до відомостей, зазначених у митній декларації від 07.05.2026 № 26UA403070005164U5 поставку оцінюваної партії товару здійснено морським транспортом у контейнері з порту LIANYUNGANG, CHINA до порту Gdansk, POLAND. Разом з цим, згідно із даних, наведених у накладній УМВС від 25.04.2026 № 03940 товар переміщувався з порту Gdansk, POLAND до Пшемисль/Мостиська та до м. Тернопіль залізничним транспортом. Враховуючи вищезазначене, товар був перевантажений у порту Gdansk, що свідчить про наявність додаткових витрат, пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
2. Відповідно до пункту 3.1.1 Контракту № ZHISHAN-1-2025 від 20.08.2025 Ціна FOB (FOB price) означає, що контрактна ціна на товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) до порту призначення, без розвантаження в порту, проте митної декларації країни відправлення, яка б підтверджувала здійснення митних формальностей та сплату експортних мит і інших зборів до митного оформлення надана не була. 
З приводу вказаних зауважень митниці слід зазначити наступне.
Так, як свідчать доводи позивача та надані документи, перевезення здійснювалось на підставі Договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів № 0303/912/25 від 03.03.2025, укладеного з «GLOBAL CONTAINER LINES SIA».
Відповідно до п. 1.2. Договору, виконавець зобов`язується здійснити мультимодальне перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом за взаємно затвердженими умовами та тарифами.
Згідно зі ст. 10 Закону України «Про мультимодальні перевезення», оператор мультимодального перевезення зобов`язується за плату надати комплексну послугу мультимодального перевезення.
Наданими товариством митниці документами на підтвердження вартості транспортної складової заявленої митної вартості повною мірою підтверджено, що витрати на перевантаження товару включені у загальну вартість перевезення, що зазначено в рахунку на оплату № 260414-21 від 14.04.2026, Акті виконаних робіт від 05.05.2026 та Довідці про транспортні витрати від 14.04.2026.
Крім того, відповідно до рахунку № G260414-21 від 14.04.2026, довідки про транспортні витрати від 14.04.2026 та акту виконаних робіт від 05.05.2026 загальна вартість перевезення контейнера HASU5109979 за маршрутом Ляньюньган, Китай - Гданськ, Польща - Тернопіль, Україна склала 4 465,00 доларів США, з яких: морський фрахт, включаючи перевантаження, за маршрутом Ляньюньган, Китай - Гданськ, Польща склав 2 425,00 доларів США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження, за маршрутом Гданськ, Польща - митний перехід Хрубешув - Володимир-Волинський склала 1 000,00 доларів США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження, за маршрутом митний перехід Хрубешув - Володимир-Волинський - Тернопіль, Україна склала 1 040,00 доларів США. 
До митної вартості товару підприємством включено транспортні витрати до митного кордону України у розмірі 3 425,00 доларів США, а саме: 2 425,00 доларів США морського фрахту за маршрутом Ляньюньган, Китай - Гданськ, Польща та 1 000,00 доларів США міжнародної залізничної доставки за маршрутом Гданськ, Польща - митний перехід Хрубешув - Володимир-Волинський. Вартість доставки за маршрутом митний перехід Хрубешув - Володимир-Волинський - Тернопіль, Україна у сумі 1 040,00 доларів США не включалась підприємством до митної вартості товару, оскільки стосується доставки товару після ввезення на митну територію України.
Також заявкою на міжнародне морське перевезення № G260414-21 від 08.01.2026 сторонами було погоджено маршрут перевезення: порт Ляньюньган, Китай - порт Гданськ, Польща - Тернопіль, Україна, тип транспортного засобу: контейнеровіз та залізничний транспорт, вантаж: бетонозмішувач, кількість місць: 302, вага вантажу: 15 654 кг, а також загальну вартість доставки за маршрутом Ляньюньган, Китай - Гданськ, Польща - Тернопіль, Україна у розмірі 4 465,00 доларів США. Пунктом 11 цієї заявки прямо зазначено, що додаткові витрати відсутні.
Коносамент № BW26020072 від 03.02.2026 підтверджує морську частину маршруту: порт завантаження LIANYUNGANG, China, порт вивантаження GDANSK, Poland, контейнер HASU5109979, вантаж 302 пакувальних місць, вага 15 654 кг. Залізнична накладна УМВС від 25.04.2026 № 03940 підтверджує подальше переміщення цього ж контейнера HASU5109979 з порту Gdansk до Тернополя залізничним транспортом.
Вказані документи між собою повністю узгоджуються за номером контейнера, кількістю місць, вагою товару, маршрутом перевезення, найменуванням вантажу та вартістю транспортних послуг. 
Крім того, підпунктом 3.1.1. зовнішньоекономічного контракту № ZHISHAN-1-2025 від 20.08.2025 визначено, що вартість доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна включені до контрактної (FOB) ціни самого товару, а пунктом 4.2. цього ж контракту визначено, що у ціну Товару включена вартість упаковки і маркування.
У довідці про транспортні витрати від 14.04.2026 прямо зазначено, що вантаж додатково не страхувався, перевантаження контейнерів враховано, а сама довідка видана для надання в митні органи. В акті виконаних робіт від 05.05.2026 також прямо зазначено, що загальна вартість перевезення склала 4 465,00 доларів США, включаючи перевантаження контейнерів.
Щодо твердження митного органу про ненадання митної декларації країни відправлення, яка б підтверджувала здійснення митних формальностей та сплату експортних мит і інших зборів до митного оформлення суд зазначає наступне.
Так, Митний кодекс України чітко розмежовує документи на основні та додаткові. Вичерпний перелік основних документів, обов`язкових для подання, наведений у частині 2 статті 53 МК України, і декларація країни відправлення до нього не входить. Цей документ класифікується як додатковий згідно з частиною 3 статті 53 МК України.
За висновками Верховного Суду у постанові від 19.03.2019 року по справі №810/4116/17, ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.
Таким чином, вимога митного органу щодо надання експортної декларації була неправомірною, а її невиконання не може бути законною підставою для виникнення обґрунтованих сумнівів та подальшого коригування митної вартості.
Аналізуючи викладене, суд висновує, що матеріалами справи та доводами позивача спростовуються наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, про які зазначив відповідач. Тому, у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів у декларанта. 
Більш того, як свідчить повідомлення митниці декларанту, митним органом не було зазначено зауважень щодо витрат на перевезення, перевантаження товару у порту Gdansk або витрат на навантаження, вивантаження та обробку товару, проте такі доводи вказані вже у спірному рішення. 
З огляду на таке, суд зауважує, що митницею не було надано декларанту можливості спростувати такі зауваження з наданням відповідних документів на стадії консультацій до винесення спірного рішення. 
Проте, як вже було встановлено судом, декларантом митниці надано всі підтверджуючі документи щодо числових значень складових митної вартості товарів.
Відповідно до положень статті 55 цього МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Як вже встановив суд, в оскаржуваному рішенні належним чином не обґрунтовано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, зазначено розбіжності, які не зазначались декларанту на стадії консультацій між митним органом та декларантом, не надано оцінку поясненням позивача та документам, що були ним надані у відповідь на повідомлення митниці під час консультацій. 
За ч. 12 статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина).
Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.
Також згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Суд висновує, що митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за ціною договору та ніким чином не обґрунтував необхідності витребувати додаткові документи у декларанта.
Суд звертає увагу, що відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною 5 статті 54 МК України, не довів перед судом про наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2 статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.
До того ж, відповідач не зміг аргументовано довести, що заявлені позивачем відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними, у тому числі обґрунтувати невірне визначення позивачем митної вартості товару.
Натомість, оскаржуваному рішенні зазначено: “ Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст. 64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості взято інформацію щодо вартості товару згідно з МД від 03.02.2026 №26UA209260001732U2 на рівні 4,58 дол.США/кг, товару - обладнання для змішування, бітономішалки: Двоваловий бетонозмішувач, модель KTSB1500/1000 1 куб.м.
Пунктом 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Суд також вказує, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Зазначене відповідає усталеній практиці Верховного Суду (зокрема, постанова від 02.03.2021 у справі № 380/842/20, від 23.02.2021 у справі № 805/5039/16-а, від 24.12.2020 у справі № 808/1676/16 тощо).
Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості товару за ціною договору, а митним органом безпідставно витребувано у позивача додаткові документи та необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.
Отже, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товарів за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.
Відтак, рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403070/2026/000296/2 від 11.05.2026 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню повністю.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Сплачений позивачем судовий збір в сумі 4247,90 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці. 
Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" до Тернопільської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, - задовольнити повністю.
Визнати протиправним і скасувати рішення Тернопільської митниці (вул.Текстильна буд.38, м.Тернопіль, 46400, код ЄДРПОУ 43985576) про коригування митної вартості товарів №UA403070/2026/000296/2 від 11.05.2026.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (69000, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул.Штабна, будинок 13, приміщення 23, код ЄДРПОУ 42822115) судовий збір у розмірі 4247 (чотири тисячі двісті сорок сім) грн. 90 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (вул.Текстильна буд.38, м.Тернопіль, 46400, код ЄДРПОУ 43985576).  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 31.07.2026. 

Суддя Л.Я. Максименко