Справа № 570/3807/25
Номер провадження 2/570/231/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,  
за участю секретаря судового засідання Ярошик І.Р.,
учасники справи – не з`явилися, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в :
31.07.2025 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі — позивач) із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за договором позики №3815270424 від 26.04.2024 року у розмірі 24 200,00 грн та покласти на відповідача понесені судові витрати.
Короткий зміст заяв по суті справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 26.04.2024 року між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №3815270424, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику у розмірі 4 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок (банківську картку) позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою.
Договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Строк кредитування становить 360 днів, стандартна процентна ставка 1,5 % на день (застосовується в межах строку кредиту), знижена процентна ставка 0,01 % на день (застосовується у разі сплати позичальником коштів 26.05.2024 р. у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокового повернення кредиту).
Позивач зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі, передбаченому умовами договору. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості, розмір якої становить 24 200,00 грн, з яких: 4 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту, 18 207,54 грн — заборгованість за процентами.
За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача 24 200,00 грн заборгованість за договором позики №3815270424 від 26.04.2024 року та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
12.08.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначив про те, що Національний Банк України 25.07.2025 року відкликав ліцензію ТОВ «Іннова Фінанс» на надання фінансових послуг, що на думку відповідача, унеможливлює провадження будь-якої господарської діяльності у сфері кредитування, зокрема нарахування відсотків та штрафних санкцій та на момент подання позову товариство уже не мало належного права вимоги у відповідній сфері. Крім того, вказує, що на момент подання позову діяв воєнний стан та згідно чинного законодавства встановлено обмеження щодо нарахування штрафів, пені та відсотків за договорами споживчого кредиту, а тому заявлені позивачем в цій частині позовні вимоги є необгрунтованими. Крім того, позивач не надав належних доказів направлення відповідачу вимоги про погашення боргу, а також доказів про отримання ним кредитних коштів. У кредитному договорі відсутній підпис відповідача, підтвердження його автентифікації, що становить сумнів факту укладення правочину. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 
15.08.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначив про те, що укладений договір позики укладено у відповідності до чинного законодавства та ЗУ «Про електронну комерцію», на номер мобільного телефону відповідача було направлено одноразовий ідентифікатор для підпису договору позики та паспорту споживчого кредиту. Відповідач підписав Акцепт та погодився з усіма умовами Оферти. Відповідач підтвердив свою особу через засоби електронної ідентифікації. Так, грошові кошти були перераховані на рахунок відповідача, крім того відповідач не заперечує факт отримання коштів, а відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували відсутність банківської карти та транзакції у його володінні. Також перерахування коштів підтверджується також і листом ТОВ «ФК Контактовий дім». Сума відсотків за кредитним договором розрахована відповідно до умов договору та періоду користування коштами. Крім того, відповідач не подавав клопотань про визнання документів неналежним доказом, та не надав жодного доказу на спростування факту отримання грошових коштів.
Щодо посилань відповідача про скасування ліцензії товариства, звертає увагу на те, що факт анулювання або добровільної здачі ліцензії фінансовою установою не є підставою для припинення чи невиконання зобов`язань, що виникли до цього. Позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування ними, оскільки кредитний договір № 3815270424 від 26.04.2024 року був укладений і виконаний з боку позивача в період чинності ліцензії. Постанова Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 686/17133/20: відсутність чинної ліцензії у фінансової установи на момент звернення до суду не впливає на право вимагати виконання зобов`язань, які виникли в період дії такої ліцензії. Постанова Верховного Суду від 15.11.2022 у справі № 761/21862/20: анулювання ліцензії фінансової установи не припиняє зобов`язань боржника за укладеними договорами та не є підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості.
Таким чином, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. 
25.08.2025 року від відповідача надійшли заперечення-додаток до відзиву на позовну заяву, в якій він зазначив про те, що транзакції про перерахування коштів не є кредитним зобов`язанням за договором і перерахування коштів за такою транзакцією не підлягає поверненню та не створює жодних зобов`язань відповідача перед позивачем. Просив визнати транзакцію у розмірі 4 000,00 грн нецільовим надходженням, яке не створює зобов`язання відповідача перед позивачем та відхилити вимоги позивача щодо стягнення цих сум як кредитних. Просив долучити до матеріалів справи виписку по його рахунку з АТ КБ «ПриватБанк». 
01.10.2025 року від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідач зазначив про те, що в матеріалах справи відсутні докази електронного підпису та власноручного підпису відповідача на договорі позики, відсутні докази власноручного введення одноразового ідентифікатора, відсутнє підтвердження квитанції про переказ коштів з відображенням імені позикодавця та отримувача. Матеріали справи містять лише виписку з терміналу, яка фіксує операцію відправки коштів, але не ідентифікує конкретну особу. Таким чином, вважає, що позивачем не надано належних доказів укладення договору та добровільного волевиявлення відповідача. 
06.10.2025 року від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів з банківської установи.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.08.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у справі за участю сторін, призначено судове засідання на 12:30 год 12.09.2025 року.
12.09.2025 року судове засідання відкладено за клопотанням відповідача до 10:30 год 06.10.2025 року.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 06.10.2025 року задоволено клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву, долучено відзив та додаткові докази до матеріалів справи.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17.10.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та ухвалено витребувати докази у АТ КБ «ПриватБанк».
08.12.2025 року до суду надійшли витребовувані з АТ КБ «ПриватБанк» письмові докази. 
29.01.2026 року судове засідання відкладено за клопотанням відповідача до 11:00 год 17.02.2026 року.
05.02.2026 року від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.
17.02.2026 року судове засідання відкладено за клопотанням відповідача до 09:00 год 03.04.2026 року.
03.04.2026 року судове засідання відкладено з інших підстав до 08:45 год 26.05.2026 року.
26.05.2026 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача до 09:00 год 23.06.2026 року.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23.06.2026 року задоволено клопотання відповідача про витребування доказів та ухвалено витребувати докази у ТОВ «Іннова Фінанс».
08.07.2026 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи на виконання ухвали суду від 23.06.2026 року. 
11.08.2026 року судове засідання відкладено у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні до 09:30 год 03.09.2026 року.
03.09.2026 року сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, жодних заяв та клопотань до суду не направляли.
У позовній заяві представник позивача просив розглядати справу у відсутність представника.
Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, повідомлявся про розгляд справи завчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань до суду не направляв.
Так, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.   
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 26.04.2024 року між ТОВ "ІННОВА ФІНАНС" та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у позику №3815270424, який підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора.
Відповідно до п.п. 2.2, 2.3, 3.1 договору позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику (кредит) в розмірі 4 000 грн. в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок (банківську картку) позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою.
Строк кредиту – 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів (п.2.5 договору). Тип процентної ставки - фіксована (п.2.6 договору). Стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього договору (п.2.6.1 договору), та знижена процентна ставка становить 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо позичальник 26.05.2024 року сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, позичальник як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити позичальник за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховуватись за зниженою процентною ставкою (п.2.6.2 договору).
Відповідно до додатку № 1 до договору про надання грошових коштів у позику №3815270424 від 26.04.2024 року сторонами погоджено Графік платежів, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора. Згідно із Графіком платежів загальна сума платежів за розрахунковий період складе 25 600,00 грн. (пункт 1), сума процентів за користування кредитом складає 21 600,00 грн. (пункт 2).
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)), який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора, та у паспорті кредиту містяться аналогічні умови щодо суми і строку кредиту та процентів за користування кредитними/позичковими коштами.
З листа ТОВ «ФК Контрактовий дім» за Вих.№7/13390 від 25.07.2025 року вбачається, що 26.04.2026 року на банківську карту НОМЕР_1 ОСОБА_1 була проведена успішна операція на суму 4 000 гр, номер якої було вказано останнім при укладенні договору позики.
З інформації, наданої суду АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали встановлено, що на банківську карту ОСОБА_1 26.04.2026 року було здійснено переказ коштів в сумі 4 000,00 грн. 
Надходження грошових коштів в сумі 4 000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 підтверджено і ним самим, що вбачається із виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 з АТ КБ «ПриватБанк», яка долучена ним до матеріалів справи 25.08.2025 року. 
Отже, таким чином, зобов`язання за договором позики №3815270424 від 26.04.2024 року позикодавцем було виконано та відповідачу було надано грошові кошти на умовах, передбачених договором.
Згідно із наданим ТОВ «Іннова Фінанс» розрахунком заборгованості за кредитом №3815270424 від 26.04.2024 року заборгованість ОСОБА_1 становить 24 200,00 грн, з яких: 4 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту, 20 200,00 грн — заборгованість за процентами.
Доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідач ані позивачу ані суду не надав.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У відповідності до ч. 1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст.13 Закону України "Про споживче кредитування" зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частина 5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За правилами ч.1 ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з ч.13 ст.11 Закону № 675-VIII, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст.64 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Частина 4 ст.95 ЦПК України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.
Згідно з ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч.6 ст.95 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що договір позики №3815270424 від 26.04.2024 року між сторонами укладено шляхом його підписання разом з додатками електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «4nlk06ulf».
У справі №524/5556/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що одноразовим іденифікатором є комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Відповідно, використання для підписання договорів позики електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить тільки комбінацію цифр, узгоджується із вимогами законодавства.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2023 року у справі №757/22453/20-ц, від 26 лютого 2024 року у справі №752/6020/21.
Без здійснення входу позичальником на сайт кредитодавця, без отримання ним умов договору (оферти) і повідомлення з одноразовим ідентифікатором та без введення відповідачем одноразового ідентифікатора, що означає прийняття пропозиції (акцепту), кредитний договір не був би укладеним.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 12 січня 2021 у справі №524/5556/19, від 28 квітня 2021року у справі №234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі №234/8079/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19.
Оскільки відповідач виконав послідовні дії в інформаційній системі, яка використовується ТОВ «Іннова Фінанс», підписав кредитний договір присвоєним та направленим йому одноразовим ідентифікатором, вважається, що сторони кредитного договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Крім того, ОСОБА_1 було надано особисту інформацію ТОВ "Іннова Фінанс" про себе, дату народження, дані про місце проживання, дані про паспорт та РНОКПП, номер мобільного телефону, електронну пошту та номер банківської карти, що відображено в Анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://finsfera.ua), яка долучена до матеріалів справи.
При цьому, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів, що Договір надання грошових коштів у позику №3815270424 від 26.04.2024 року визнавався недійсним.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
З урахуванням наведеного, суд, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», дійшов висновку про факт укладення 26.04.2024 року Договору надання грошових коштів у позику №3815270424.
Факт перерахунку грошових коштів на карту відповідача підтверджено відповідними платіжними документами а також банківською установою АТ КБ «ПриватБанк», в якому емітована карта відповідача на яку надійшли грошові кошти в сумі 4 000,00 грн, факт якого не заперечувався і відповідачем, який надав виписку з власного банківського рахунку, з якої вбачається факт надходження йому 26.04.2026 року грошових коштів в сумі 4 000,00 грн.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.
За ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частин 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства та наявні в розпорядженні суду докази, проаналізувавши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, про достовірність факту укладення договору про надання грошових коштів у позику №3815270424 від 26.04.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Іннова Фінанс», за яким відповідач отримав в позику грошові кошти в сумі 4 000 грн. строком на 360 днів на умовах платності та поворотності, що підтверджується відповідними платіжними документами. 
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем отримано кошти та сторонами узгоджено істотні умови договору позики, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків. 
ТОВ «Іннова Фінанс» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за договором про надання грошових коштів у позику №3815270424 від 26.04.2024 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на суму 4 000 грн.
Натомість, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором перед кредитодавцем належним чином не виконав, заборгованість у повному обсязі не погасив, про що наведено у розрахунку заборгованості, який надано ТОВ «Іннова Фінанс», у зв`язку з чим за відповідачем, за розрахунками позивача, утворився борг на загальну суму 24 200,00 грн, з яких: 4 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту, 20 200,00 грн — заборгованість за процентами. Загальна кількість днів прострочення 448. Загальна сума сплачених коштів позичальником — 0,00 грн. 
Так, перевіривши розрахунок заборгованості та матеріали справи у їх сукупності, суд погоджується з сумою заборгованості відповідача за тілом кредиту в сумі 4 000,00 грн, яка підлягає до стягнення з відповідача.
Що стосується суми нарахованих відсотків, то суд зазначає про наступне.
Так, 24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, яка визначає, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Відтак, максимальний розмір денної процентної ставки для кредитних договорів з 24 грудня 2023 року не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21.08.2024).
Оскільки договір про надання грошових коштів у позику №3815270424 від 26.04.2024 року укладений між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», то відсоткова ставка встановлена законом, який регулює спірні правовідносини між сторонами, не може бути збільшена умовами договору, а тому суд вбачає за необхідне провести перерахунок заборгованості за процентами та при нарахуванні процентів за користування ОСОБА_1 кредитом слід ураховувати обмеження максимального розміру денної процентної ставки 1% відповідно до вимог ч. 5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, сума заборгованості за нарахованими процентами протягом усього строку кредитування, який згідно Договору позики №3815270424 від 26.04.2024 має становити 360 днів, з врахуванням ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» має становити 14 400,00 грн, а не 20 200,00 грн, як наводить у своєму розрахунку представник позивача. 
Враховуючи наведене, керуючись вимогами законодавства, здійснивши перевірку розрахунку заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у розмірі 18 400,00 грн, з яких: 4 000,00 грн – тіло кредиту, 14 400,00 грн -відсотки за користування кредитом.
Щодо доводів відповідача про неможливість ТОВ «Іннова-Фінанс» провадження будь-якої господарської діяльності у сфері кредитування у зв`язку з анулюванням ліцензії виданої позивачу на діяльність фінансової установи та неможливості у зв`язку з цим стягнення з відповідача заборгованості, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» регулятор приймає рішення про відкликання ліцензії на діяльність фінансової компанії або ліцензії на діяльність ломбарду на підставі письмової заяви фінансової компанії, ломбарду про відкликання ліцензії.
Згідно відкритих даних щодо діяльності ТОВ "Іннова Фінанс", 25.07.2025 року на підставі заяви ліцензіата ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» регулятором - Національним банком України відкликано ліцензію видану ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на діяльність фінансової установи, а саме щодо послуги з надання коштів та банківських металів у кредит.
08.09.2025 року ТОВ «Іннова Фінанс» змінило назву на ТОВ «Іннова Нова» та вид діяльності з 64.92 Інші види кредитування на 63.99 Надання інших інформаційних послуг. Інші види діяльності - Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення, Консультування з питань інформатизації, Інша діяльність у сфері інформацій. 
Відповідно до частини 4 статті 50 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» - з дати, зазначеної у рішенні Регулятора про відкликання ліцензії чи виключення з ліцензії окремої фінансової послуги, але не раніше наступного робочого дня після дня прийняття такого рішення, фінансова компанія, ломбард не мають права здійснювати діяльність з надання фінансових послуг чи виключеного з ліцензії виду фінансової послуги (у тому числі укладати нові договори з надання відповідного виду фінансових послуг та/або продовжувати строк дії укладених договорів з надання таких фінансових послуг, та/або збільшувати розмір зобов`язань за укладеними договорами з надання таких фінансових послуг). Зобов`язання за раніше укладеними договорами про надання такої фінансової послуги виконуються сторонами в повному обсязі до моменту виконання договору.
Постанова Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 686/17133/20: відсутність чинної ліцензії у фінансової установи на момент звернення до суду не впливає на право вимагати виконання зобов`язань, які виникли в період дії такої ліцензії. 
Постанова Верховного Суду від 15.11.2022 у справі № 761/21862/20: анулювання ліцензії фінансової установи не припиняє зобов`язань боржника за укладеними договорами та не є підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості.
Факт анулювання ліцензій ТОВ «Іннова Фінанс» було підтверджено також і представником ТОВ «Іннова Фінанс» в ході судового розгляду справи та зазначено про те, що факт анулювання або добровільної здачі ліцензії фінансовою установою не є підставою для припинення чи невиконання зобов`язань, що виникли до цього. Позичальник зобов`язаний повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування ними, оскільки кредитний договір № 3815270424 від 26.04.2024 року був укладений і виконаний з боку позивача в період чинності ліцензії.
Таким чином, оскільки Договір про надання грошових коштів у позику №3815270424 від 26.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» і ОСОБА_1 укладено 26.04.2024 року, тобто до відкликання ліцензії виданої ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на діяльність фінансової установи, а саме щодо послуги з надання коштів та банківських металів у кредит, а тому вказана обставина не позбавляє відповідача обов`язку виконати своє зобов`язання за Договором про надання грошових коштів у позику №3815270424 від 26.04.2024 року.
Тому вищевказані твердження відповідача не заслуговують на увагу. 
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем за подання позову сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн, згідно платіжної інструкції №67 від 22.07.2025 року.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 1 857,03 грн (2 422,40 грн.* 18 400,00 грн./24 200,00 грн.); в іншій частині сплачений судовий збір покладається на позивача та відшкодуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст.1, 3, 203-207, 509, 526-527, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633-634, 638, 639, 1048-1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 7-13, 15, 17-19, 23, 76-82, 89, 92, 95, 128, 141, 223, 240, 247, 258-259, 263-265, 267, 268, 272-279, 280, 284, 288-289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -  
у х в ал и в :  
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику №3815270424 від 26.04.2024 року у розмірі 18 400,00 грн, з яких: 4 000,00 грн – тіло кредиту, 14 400,00 грн - відсотки за користування кредитом.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» судовий збір у розмірі 1 857,03 грн. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВА ФІНАНС", код ЄДРПОУ 44127243, юридична адреса: 01104, м.Київ, вул.Болсуновська, 8, поверх 9;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 виданий 08.12.2021 року орган, що видав 5610, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 . 
Повний текст рішення складено 14 вересня 2026 року, у зв`язку із надмірним навантаженням.

Суддя Гладишева Х.В.