Справа № 159/4417/26
Провадження № 3/159/1633/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року м. Ковель
Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Грідяєва М.В. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Ковель Волинської області, громадянку України, освіта середня-спеціальна, розлучену, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, не працює, перебуває в декретній відпустці, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;
за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 за адресою проживання АДРЕСА_1 , ухиляється від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, передбачених п.3 ст.150 Сімейного кодексу України, щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 29.06.2026 близько 22 год. на території гімназії №2 м.Ковель, вул.Сухомлинського, 2, з хуліганських мотивів пошкодив двері аварійного виходу, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом погодилася частково, пояснила, що син дійсно 29.06.2026 перебував на території гімназії №2 м.Ковель, вул.Сухомлинського, 2, з метою пожартувати та налякати друзів кинув петарду, не впевнена, що саме він пошкодив двері аварійного виходу, так як вони вже були пошкоджені раніше, особисто це бачила коли водила сина до гімназії.
Вислухавши ОСОБА_1 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали до нього, суд вважає, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпроАП, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.
При розгляді справ суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпроАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого КУпроАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпроАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпроАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.
Частина 3 ст.184 КУпроАП передбачає відповідальність вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.  
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини. 
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.
Суб`єкт адміністративного проступку - фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють. 
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини полягають у тому, що: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. 
Відповідно до ст.256 КУпроАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Відповідно до вимог КУпроАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», заява №36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Відповідно до ст.251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи надані ОСОБА_1 пояснення, письмову заяву та письмові пояснення ОСОБА_3 від 01.07.2026, згідно яких 26.06.2026 близько 15 год. ОСОБА_3 здійснювала плановий обхід території гімназії, жодних пошкоджень на дверях аварійного виходу не було, 29.06.2026 під час обходу виявила пошкодження аварійних дверей, 01.07.2026 повторно оглянувши територію виявила, що пошкодження дверей збільшилося, письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 від 07.07.2026. згідно яких 29.06.2026 близько о 22 год. з друзями перебували на території гімназії №2 м.Ковеля, біля аварійного виходу ОСОБА_8 кинув петарду без попередження, щоб всіх налякати, після чого всі залишили територію школи, відеозапис з місця події, згідно якого 29.06.2026 хлопці знаходяться біля сходинок будівлі, один з них вгору кидає петарду, пошкодження дверей аварійного виходу на відео не зафіксовано, в матеріалах справи відсутні докази про вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а сама пошкодження дверей аварійного виходу. 
Доказів, які б підтвердили вчинення ОСОБА_2 правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, суду не надано. 
Єдиною підставою притягнення батьків до відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП є вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено КУпАП. 
Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді, відсутня суб`єктивна сторона, а відтак відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184КУпАП. 
Суд звертає особливу увагу, що ухилення від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП. Внаслідок чого, взагалі відсутні підставі для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 . 
В зв`язку з чим склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП в діях ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Таким чином матеріали справи та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини не підтверджують обставин викладених у протоколі. 
З урахуванням викладеного, вважаю ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, так як в її діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.3 ст.184 КУпроАП.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпроАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.247 п.1, 251-252, 266, 283, 284 ч.1 п.3, 285, 287-289 КУпроАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя	М. В. Грідяєва