ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" липня 2026 р. Справа№ 910/4102/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Буравльова С.І.
суддів: Шапрана В.В. 
Андрієнка В.В. 

секретар
судового засідання Рибчич А.В.

за участю 
представників: 
від позивача - Гапішко Ю.О.
від відповідача - Бабенко А.М., Кулініч А.П.
від ДВС - Молчан О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.06.2026 р. (повний текст складено 09.06.2026 р.) про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі № 910/4102/19 (суддя - Щербаков С.О.)
за позовом Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів" (правонаступник Державне підприємство "Відновлення критичної інфраструктури")
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року Державне підприємство "Фінансування інфраструктурних проектів" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про виконання зобов`язання за умовами мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2018 р. у справі № 910/12462/18.
Позовні вимоги було обґрунтовано тим, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" у повному обсязі не виконало умови мирової угоди в частині повернення позивачу основної суми позики, що є порушенням її умов.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. заяву Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів" та Акціонерного товариства "Українська залізниця" про затвердження мирової угоди у справі № 910/4102/19 задоволено. Затверджено мирову угоду, укладену між Державним підприємством "Фінансування інфраструктурних проектів" та Акціонерним товариством "Українська залізниця". Провадження у справі № 910/4102/19 закрито.
13.05.2026 р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державного підприємства "Відновлення критичної інфраструктури" про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, в якій заявник просив суд здійснити заміну стягувача в ухвалі Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19, якою затверджено мирову угоду від 22.05.2019 р., а саме: замінити стягувача Державне підприємство "Фінансування інфраструктурних проектів" на його правонаступника - Державне підприємство "Відновлення критичної інфраструктури".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2026 р. заяву Державного підприємства "Відновлення критичної інфраструктури" про заміну сторони виконавчого провадження - задоволено. Замінено стягувача в ухвалі Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19 з Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів" на його правонаступника - Державне підприємство "Відновлення критичної інфраструктури".
07.05.2026 р. до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просив суд:
- поновити строк на подання скарги Акціонерного товариства "Укрзалізниця" на постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тетяни Заєць про відкриття виконавчого провадження № 80758778 (ідентифікатор доступу Г11Б17133ДБ3) від 15.04.2026 р.;
- визнати неправомірними дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тетяни Заєць стосовно прийняття до примусового виконання затверджену ухвалою Господарського суду міста Києва мирову угоду від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19;
- скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тетяни Заєць про відкриття виконавчого провадження № 80758778 від 15.04.2026 р.;
- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути ухвалу Господарського суду міста Києва про затвердження мирової угоди від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19 без прийняття до виконання відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.06.2026 р. у справі № 910/4102/19 відмовлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" у задоволенні скарги на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяни Ігорівни.
Не погодившись з ухвалою, Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення про задоволення скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця".
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що суд першої інстанції, не встановивши належного суб`єкта права вимоги, дійшов хибних висновків щодо наявності повноважень у Миколи Цикалевича, який ініціював примусове виконання ухвали Господарського суду м. Києва про затвердження мирової угоди від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2026 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" у справі № 910/4102/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2026 р. було залишено апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.06.2026 р. у справі № 910/4102/19 без руху.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2026 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" та призначено справу № 910/4102/19 до розгляду на 21.07.2026 р.
У судовому засіданні 21.07.2026 р. представники учасників справи надали усні пояснення стосовно апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне. 
Обґрунтовуючи скаргу на дії державного виконавця, відповідач посилається на те, що виконавчий документ пред`явлено до примусового виконання Головою комісії з реорганізації Державного підприємства "Фінінпро" Миколою Цикалевичем, що підтверджується інформацією з автоматизованої системи виконавчого провадження. Проте, відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Микола Цикалевич як Голова комісії з реорганізації Державного підприємства "Фінінпро" не є представником Державного підприємства "Відновлення критичної інфраструктури", до якого перейшли права вимоги за виконавчим документом. Також постанова про відкриття виконавчого провадження № 80758778 не була доведена державним виконавцем у порядку, визначеному статтею 28 Закону України «Про виконавче повадження», до Акціонерного товариства "Укрзалізниця". 
Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Як передбачено ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У відповідності до ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).
Законодавцем передбачений чіткий порядок вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. Державний виконавець наділений відповідними повноваженнями, він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, такими засадами є верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.
При цьому вчинення державним виконавцем дій, які визначені законом для виконання судового рішення, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження стягувача та боржника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.08.2019 р. у справі № 913/438/16.
02.04.2026 р. до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів" № 63/04-26 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. № 910/4102/19.
Вказана заява підписана головою комісії з реорганізації - Цикалевичем Миколою.
15.04.2026 р. заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 80758778 з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19.
Також 15.04.2026 р. заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанови у межах виконавчого провадження ВП № 80758778 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.
Крім цього, 15.04.2026 р. заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 80758778, відповідно до якої на підставі п. 10-3 розділу ХІІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19, тимчасово, на період до припинення або скасування правового режиму воєнного стану в Україні.
Скаржник посилається на те, що державний виконавець зобов`язаний був повернути виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки заява про примусове виконання була подана особою, яка не є уповноваженим представником правонаступника стягувача у виконавчому провадженні.
Наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України № Н-204 від 05.05.2025 р. "Про реорганізацію Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів" реорганізовано Державне підприємство "Фінансування інфраструктурних проектів" шляхом його приєднання до Державного підприємства "Дирекція з будівництва міжнародного аеропорту "Одеса".
Відповідно до п. 2 вказаного наказу Державне підприємство "Дирекція з будівництва міжнародного аеропорту "Одеса" є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків, в тому числі залишку грошових коштів статутного капіталу, передбачених для здійснення заходів щодо забезпечення проектування та будівництва аеродрому Міжнародного аеропорту "Дніпропетровськ", розміщених на рахунках, відкритих в органах казначейства, Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів", що реорганізується.
Наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України № Н-563 від 20.11.2025 р. було затверджено передавальний акт комісії з реорганізації Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів" шляхом його приєднання до Державного підприємства "Дирекція з будівництва міжнародного аеропорту "Одеса".
В подальшому, наказом № Н-611 від 11.12.2025 р. було внесено зміни до статуту Державного підприємства "Дирекція з будівництва міжнародного аеропорту "Одеса" та перейменовано Державне підприємство "Дирекція з будівництва міжнародного аеропорту "Одеса" на Державне підприємство "Відновлення критичної інфраструктури".
Таким чином Державне підприємство "Фінансування інфраструктурних проектів" було реорганізовано шляхом його приєднання до Державного підприємства "Відновлення критичної інфраструктури".
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші відомості (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, реквізити електронних гаманців боржника, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Як передбачено ч. 3 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), що видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.
У частині 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначені підставі повернення виконавчого документа стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання.
02.04.2026 р. Державне підприємство "Фінансування інфраструктурних проектів" звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою № 63/04-26 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19.
Вказана заява була підписана головою комісії з реорганізації - Цикалевичем Миколою.
У відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 16 Закону України "Про виконавче провадження" представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності. Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів", Цикалевич Микола Миколайович є головою комісії з припинення Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів". Тобто, Цикалевич Микола Миколайович має повноваження вчиняти дії від імені Державного підприємства "Фінансування інфраструктурних проектів" та виступає його законним представником.
Враховуючи те, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення, а стягувачем за ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19 є Державне підприємство "Фінансування інфраструктурних проектів", тому державним виконацем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяною Ігорівною було правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Як передбачено ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
За ч. ч. 1, 2 ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Отже саме суд наділений повноваженнями приймати рішення про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Таким чином, до винесення судом ухвали про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 910/4102/19, стягувачем за ухвалою суду від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19 було Державне підприємство "Фінансування інфраструктурних проектів", тому останнє правомірно звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19.
При цьому, права та обов`язки стягувача за ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19 переходять до Державного підприємства "Відновлення критичної інфраструктури" саме з моменту винесення судом ухвали про заміну сторони виконавчого провадження, а не з моменту затвердження передавального акту.
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що державний виконавець діяв у межах повноважень, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та правомірно прийняв до примусового виконання затверджену ухвалою Господарського суду міста Києва мирову угоду від 23.05.2019 р. у справі № 910/4102/19, оскільки заява про відкриття виконавчого провадження була подана уповноваженою особою та були відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа.
З урахуванням викладених обставин справи в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно та всебічно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 04.06.2026 р. у справі № 910/4102/19 та задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця".
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.06.2026 р. у справі № 910/4102/19 про відмову у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.07.2025 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов 

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко