Справа № 211/11953/25
Провадження № 2/211/1619/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

01 липня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Юзефовича І.О.,
за участю секретаря судового засідання – Андрійченко А.Ю.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі АТ «Універсал Банк») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить суд стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27 березня 2024 року у сумі 54 595,57 грн., з яких: 43 206,49 грн. - загальний залишок заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), 2 660,89 грн. – заборгованість за пенею, 8 728,19 грн. – борг за порушення грошового зобов`язання. В обґрунтування позову зазначено, що 27 березня 2024 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, а також своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію банку та погоджується з тим, що анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Позивач свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, однак, відповідач не виконав належним чином умови укладеного договору, в результаті чого виникла вищезазначена заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь.
Ухвалою суду від 10 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
21 січня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 подано письмові пояснення у справі, зі змісту яких вбачається, що відповідач визнає позовні вимоги частково, наполягає на тому, що заборгованість за тілом кредиту становить 30 000,00 грн., які визнаються відповідачем. Відповідач звертає увагу на те, що вона періодично здійснювала платежі на погашення тіла кредиту, не використовуючи у повному обсязі сплачені кошти. Крім того, позивачем не надано роз`янень щодо формулювання боргу за порушення грошового зобов`язання, що саме та які нарахування включені позивачем у зазначений борг. Відповідно до умов надання кредиту за порушення умов погашення кредиту передбачена відповідальність у вигляді штрафу за прострочення погашення за кредитом до 30 днів – 50 грн., за прострочення до 90 днів – 100 грн., за прострочення до 120 днів – 100 грн. + 6.2% від суми загальної заборгованості, претензійний разовий штраф 500 грн. +5% від загальної суми заборгованості, комісії за зняття готівки 4%. Тобто усі нарахування, які зазначені позивачем у позові як борг за порушення грошового зобов`язання 8 728,19 грн. є складові штрафних санкцій за кредитним договором. Крім того, позивачем не наданий повний розрахунок суми заборгованості де було б відображено яким чином були зараховані кошти, що відповідачем були сплачені 9 992,00 грн. на погашення кредиту, проценти або інші платежі за договором, та яким чином нарахована сума боргу процентів і неустойки. Відповідач зазначає, що встановлення у договорі про надання споживчого кредиту будь-яких зборів, відсотків, комісії, платежів тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів». Вважає, що сума заборгованості за пенею 2 260,89 грн. та борг за порушення грошового зобов`язання 8 728,19 грн. не підлягає стягненню відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
30 червня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 надано до суду виписку «Про рух коштів» наданою АТ «Універсал Банк» та пояснення щодо визнання позовних вимог частково, а саме в частині тіла кредиту в розмірі – 30000 грн. Щодо стягнення визначеним позивачем тіла кредиту, а також із нарахуванням пені та відповідальності за порушення грошового зобов`язання відповідач заперечує.
В судовому засідання відповідач позовні вимоги визнала частково.
У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до прохальної частини тексту позовної заяви просить проводити розгляд справи за відсутності представника, на вимогах наполягає.
Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до позивача та підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, за умовами якої Клієнт (відповідач) просила відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал банк» НОМЕР_1 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт до 500 000,00 грн. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні, у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись відсоткова ставка 3,1%.
Підтвердила, що надані нею документи є чинними. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 0274bcb3f7dadcad524d66280c080c55fb3eea50af8d63188ad9af845df0fb270a, який буде використовуватись для накладання УЕП у мобільному додатку для засвідчення її дій. Визнала УЕП аналогом власноручного підпису.
Згідно форми підтвердження електронного документу вказано інформацію про ЕП клієнта ОСОБА_1 .
Згідно Запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank, підписаного ОСОБА_1 електронним підписом, клієнт підтвердила отримання примірника договору в мобільному застосунку monobank, своє ознайомлення та згоду з умовами договору, згідно з яким буде здійснюватись відкриття та обслуговування її рахунків, розміщення нею вкладів, отримання споживчого кредиту тощо, укладення нею договору та зобов`язалась виконувати умови договору. Також визнала, що УЕНП є аналогом власноручного підпису та його накладання має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Закон України від 03.09.2015 №675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 цього Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви( форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що послуги банку в проекті monobank надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, тобто відповідач був ознайомлений саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст. 3, ст. 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, у тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису.
Згідно паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту - від 0 до 500000,00 (в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку), строк кредитування - 25 років з правом автоматичного продовження, пільгова процентна відсоткова ставка - 0,00001% річних, базова процентна ставка 3,1% в місяць (37,2% річних), загальні витрати за кредитом - 36668,07 грн., що розраховані виходячи з суми кредитного ліміту 100 000,00 грн., погашення якого відбувалось впродовж 12 місяців, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 136668,07 грн., реальна річна процентна ставка 44,26% річних. Також передбачено порядок нарахування штрафів та вказано, що пеня не передбачена. Подібні положення наявні в додатках до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Щодо наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит інформації не вказано.
Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 10.09.2025 АТ «Універсал Банк», ОСОБА_1 27.03.2024 на поточний рахунок № НОМЕР_2 встановлено суму кредитного ліміту 30 000,00 грн.
Отже, 27.03.2024 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 
Судом встановлено та вбачається із виписки про рух коштів наданим ОСОБА_1 , остання користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за кредитом, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Крім того, відповідач не заперечує сам факт укладення кредитного договору з позивачем та факту користування кредитними коштами. Проте відповідач заперечує проти розміру заборгованості за тілом кредиту, який просить стягнути позивач з відповідача на свою користь.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 27.03.2024, укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на 06.08.2025, розмір заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 43 206,49 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 30 000,00 грн. та суми овердрафту (мінус по картці) 13 206,49 грн. Овердрафт виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. Термін повернення овердрафту у повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість.
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 27.03.2024 станом на 06.08.2025, загальний розмір заборгованості становить 54 595,57 грн., в т.ч. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в сумі - 43 206,49 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками - 0,00 грн., заборгованість за пенею – 2 660,89 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 8 728,19 грн.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідач на підставі п. 5.11 п. 5 Розділу II Умов зобов`язалась щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з тарифами.
Відповідно до п. 5.18. п. 5 Розділу ІІ Умов у разі якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкових платежів, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов`язань та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), вимога банку, зазначена у повідомленні втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений у абзаці першому цього пункту, але не більше ніж до 210 днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного платежу).
Відповідно п. 5.22 п. 5 Розділу ІІ Умов кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунках клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості.
Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно із ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Відповідно до ч. 2 ст.1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
ОСОБА_1 усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти у повній мірі не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank», яка складається з заборгованості за сумою кредиту.
Тому суд відхиляє заперечення відповідача та погоджується з нарахованою заборгованістю за тілом кредиту у розмірі 43 206,49 грн.
Щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 2 660,89грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 8 728,19 грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виконання (договір чи діалект). Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.
У той же час істотними умовами кредитного договору, що вказані у паспорті споживчого кредиту Чорна картка monobank зазначено, що пеня не передбачена. У відомостях про рух коштів зазначено про нарахування штрафу/пені (без уточнення), натомість у розрахунку заборгованості чітко вказано про наявність заборгованості саме за пенею, про стягнення якої і просить у своєму позові позивач. Натомість з матеріалів справи вбачається що сторони узгодили відсутність пені.
Заявляючи вимогу про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання позивач посилається на п. 5-15-15.19 розділу 2 Умов та зазначає, що відповідно до п. 8.20 п. 8 Розділу І Умов з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України сторони погодили, що за несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом, що свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, клієнт несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання шляхом сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 74,4 (69,6 процентів - для держателів платіжних карток MONOBANK PLATINUM або IRON BANK) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.
У п.5.16 Розділу ІІ Умов вказано, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з тарифами, але не більше 50% від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. У вказаному паспорті кредиту передбачено санкції за порушення зобов`язань за кредитом у виді штрафів та порядок і розмір їх нарахування.
Натомість надані позивачем Умови у Розділі І не містять п.п 8.20 пункту 8, на який позивач посилається та цитує у своєму позові, як і пункту 8 взагалі.
Окрім того, згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
В Україні воєнний стан, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, введений із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та неодноразово продовжено, станом на даний час воєнний стан триває.
Враховуючи викладене, той факт, що кредитний договір укладено 27.03.2024, у суду відсутні підстави для стягнення заборгованості за пенею в сумі 2 660,89 грн. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 8 728,19 грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Універсал Банк» належить стягнути заборгованість за Договором за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09.08.2024 у розмірі 43 206,49 грн., що включає розмір заборгованості за тілом кредиту.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 3 028,00 грн., сплачений ним при подачі позову, однак оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 2 396,33 грн. (43 206,49 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 3 028,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 54 595,57 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 527,530, 549, 551, 610, 625, 626, 628, 629, 634, 638, 1049-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 77-78, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Оленівська, буд. 102) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27.03.2024, що виникла станом на 06.08.2025, у сумі 43206 (сорок три тисячі двісті шість) гривень 49 копійок загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту).
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2396 (дві тисячі триста дев`яносто шість) гривень 33 копійки.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя        І.О.Юзефович