ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/36355/25

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 
на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року (головуючий суддя Неклеса О.М..)
у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа №160/36355/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2026 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2: Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13420859/44591206 від 06.11.2025 р., про відмову у реєстрації податкової накладної №26 від 12.12.2024 р.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №26 від 12.12.2024 р., складену Товариством з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” (код ЄДРПОУ 44591206), датою її фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” (код ЄДРПОУ 44591206) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” (код ЄДРПОУ 44591206) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
На адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №160/36355/25, яка обґрунтована тим, що згідно прохальної частини позовної заяви Позивач просив суд стягнути з Відповідача-1 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу із приміткою, що це орієнтовний розмір витрати на правову допомогу, а детальний розрахунок та підтверджуючі документи будуть подані у встановлений ч. 7 ст. 139 КАС України строк. З даною заявою надано докази щодо витрат на професійну правничу допомогу. Як вбачається з Акту №5 від 18.12.2025 р. приймання-передачі наданих послуг, що були надані на підставі Договору про надання правової допомоги №1 від 18.07.2025 р., Адвокатським бюро «ВІТАЛІЯ ГУРСЬКОГО» надано позивачу наступну правову допомогу (найменування юридичних послуг) підготування позовної заяви щодо оскарження відмови в реєстрації податкових накладних №13401857/44591206 від 30.10.2025 р., №13401750/44591206 від 30.10.2025 р., №13414064/44591206 від 04.11.2025 р., №13414155/44591206 від 04.11.2025 р., №13420859/44591206 від 06.11.2025 р., №13420857/44591206 від 06.11.2025 р. про відмову у реєстрації податкових накладних відповідно №9 від 03.12.2024 р., №10 від 05.12.2024 р., №18 від 08.12.2024 р., №19 від 09.12.2024 р., №26 від 12.12.2024 р., №34 від 19.12.2024 р. Кількість, год.: 12 год. Сума, грн. без ПДВ: 18 000,00 грн. Проте, з урахуванням того, що судом було роз`єднано заявлені у позові вимоги щодо реєстрації шести податкових накладних для розгляду в окремих самостійних провадженнях, по одній податковій накладній в кожному провадженні, то в межах справи № 160/36355/25 витрати Позивача на правничу допомогу у суді першої інстанції складають 3 000,00 грн. (з розрахунку 18 000,00 грн. (сума оплачена позивачем за підготовку позову щодо реєстрації 6 податкових накладних) : 6 (кількість податкових накладних, щодо реєстрації яких було подано позов) = 3 000,00 грн.). Враховуючи викладене заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі №160/36355/25, яким стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 44118658) та Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393) за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «УКРЛОГІСТИКА» (код ЄДРПОУ 44591206) понесені судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 вважає, що під час його звільнення з військової служби Військовою частиною НОМЕР_1 грошове забезпечення йому виплачене не в повному обсязі, оскільки йому не було виплачено індексацію грошового забезпечення за період служби з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року. 17.11.2025 до військової частини НОМЕР_1 спрямований адвокатський запит від 07.11.2025 щодо надання інформації стосовно нарахування та виплати індексації грошового забезпечення та перерахунку грошового забезпечення за період проходження служби. Однак, до теперішнього часу на даний адвокатський запит відповіді військової частини НОМЕР_1 не отримано, відповідні виплати позивачу не виплачені. Таким чином, посадовими особами військової частини НОМЕР_1 грубо порушені вимоги чинного законодавства та діючих нормативно-правових актів, оскільки грошове забезпечення сержанту ОСОБА_1 було нараховано та виплачено не у повному обсязі. Тому позивач вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушує його права щодо своєчасного отримання обов`язкових складових свого грошового забезпечення, у зв`язку із чим звернувся до суду.
Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” про ухвалення додаткового рішення у справі 160/36355/25 задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРОПУ 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” (код ЄДРПОУ 44591206) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” (код ЄДРПОУ 44591206) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
У задоволенні іншої частини, - відмовлено.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви позивач. 
Згідно статті 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Згідно ч. 2 ст. 309 КАС України суд апеляційної інстанції ухвалою від 19.06.2026 продовжив строк розгляду даної справи на 15 днів.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Матеріалами справи підтверджується, що у справі № 160/36355/25 ухвалено рішення 27.02.2026 року.
03.03.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. 
До заяви були додані: копії ордера від 16.12.2025 року, копія договору про надання правничої допомоги № 1 від 18.07.2025 року, акт прийому передачі наданих послуг згідно договору № 1 від 18.07.2025 року, копія платіжної інструкції №№ 244 від 18.12.2025 на суму 18000 грн. 
30.03.2026 року суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” про ухвалення додаткового рішення у справі 160/36355/25,- задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРОПУ 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” (код ЄДРПОУ 44591206) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ “УКРЛОГІСТИКА” (код ЄДРПОУ 44591206) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
У задоволенні іншої частини, - відмовлено. 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частиною 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Аналогічна норма міститься у статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18.
Так, на підтвердження понесених витрат до заяви було надано: довіреність на БАКУЛІНУ МАРІЮ СЕРГІЇВНУ, виписку з ЄДР, ордер АЕ №1455132 від 16.12.2025 р., свідоцтво про право на заняття адв. діяльністю ДП №3973 від 23.11.2018 р., договір про надання правової допомоги №1 від 18.07.2025 р., рахунок від 18.12.2025 р., акт приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2025 р., платіжна інструкція 22.12.2025 р.
Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правової допомоги, укладеного 18.07.2025 р. між ТОВ «ТК «УКРЛОГІСТИКА» та Адвокатським бюро «Віталія Гурського», ТОВ «ТК «УКРЛОГІСТИКА» доручило, а Адвокатське бюро «Віталія Гурського» прийняло на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Згідно п. 2.1. вказаного договору Адвокатське бюро «Віталія Гурського», на підставі звернення ТОВ «ТК «УКРЛОГІСТИКА», прийняло на себе зобов`язання з надання правової допомоги, здійсненні представницьких повноважень, захисті прав і законних інтересів Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю Сторін.
Пунктом 4.1. Договору про надання правової допомоги, укладеного 18.07.2025 р. визначено, що вартість юридичної допомоги, що надається Бюро Клієнту складає 12 000,00 (дванадцять тисяч ) грн. на місяць без ПДВ. При цьому п. 4.6. вказаного договору закріплює, що обсяг юридичної допомоги, що надається Бюро Клієнту за цим Договором складає 10 (десять) годин виконаних робіт Бюро на місяць у робочий час з 9:00 год. до 18:00 год. Пункт 4.8. визначає, що вартість юридичної допомоги, що надається поза межами обсягу визначному у п.4.1. Договору складає 1 500,00 грн. без ПДВ.
Пунктами 4.2. – 4.3. Договору про надання правової допомоги від 18.07.2025 р. визначено, що оплата за даним договором здійснюється шляхом передплати, не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку.
За результатами надання юридичної допомоги складається акт виконаних робіт, що підписується представниками кожної зі сторін.
Відповідно до п. 4.9. Договору про надання правової допомоги, укладеного 18.07.2025 р. у випадку якщо обсяг робіт виконаних Бюро впродовж місяця перевищує обсяг визначений в п. 4.6. даного Договору, Бюро після складання Акту приймання-передачі виставляє додатковий рахунок Клієнту за поточний місяць, який оплачується Клієнтом не пізніше 3-х днів з моменту отримання рахунку.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що з Акту №5 від 18.12.2025 р. приймання-передачі наданих послуг, вбачається що були надані на підставі Договору про надання правової допомоги №1 від 18.07.2025 р., Адвокатським бюро «ВІТАЛІЯ ГУРСЬКОГО» надано позивачу наступну правову допомогу: 
підготування позовної заяви щодо оскарження відмови в реєстрації податкових накладних №13401857/44591206 від 30.10.2025 р., №13401750/44591206 від 30.10.2025 р., №13414064/44591206 від 04.11.2025 р., №13414155/44591206 від 04.11.2025 р., №13420859/44591206 від 06.11.2025 р., №13420857/44591206 від 06.11.2025 р. про відмову у реєстрації податкових накладних відповідно №9 від 03.12.2024 р., №10 від 05.12.2024 р., №18 від 08.12.2024 р., №19 від 09.12.2024 р., №26 від 12.12.2024 р., №34 від 19.12.2024 р. Кількість, год.: 12 год. Сума, грн. без ПДВ: 18 000,00 грн.
18.12.2025 року Адвокатським бюро «ВІТАЛІЯ ГУРСЬКОГО» було виставлено рахунок №18/12/2025 за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №1 від 18.07.2025 року за період 19.11.2025-18.12.2025 р.р.
Надані послуги були сплачені позивачем, що підтверджується копією платіжної інструкції №244 від 22/12/2025.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, відповідачами у запереченнях зауважено, що розмір зазначених витрат на правничу допомогу у даній справі не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в даній адміністративній справі, судом першої інстанції враховано наступне.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
За приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні, та є справою незначної складності, відповідно до вимог п.10 ч.6 ст.12 КАС України, а також на наявність установленої практики з вирішення цієї категорії спорів.
Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), є нескладною. У судових засіданнях адвокат участі не брав.
При цьому також необхідно враховувати, що Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Верховний Суд у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.
Матеріалами справи підтверджується, що Адвокатським бюро «ВІТАЛІЯ ГУРСЬКОГО» надано позивачу наступну правову допомогу (найменування юридичних послуг) підготування позовної заяви щодо оскарження відмови в реєстрації податкових накладних №13401857/44591206 від 30.10.2025 р., №13401750/44591206 від 30.10.2025 р., №13414064/44591206 від 04.11.2025 р., №13414155/44591206 від 04.11.2025 р., №13420859/44591206 від 06.11.2025 р., №13420857/44591206 від 06.11.2025 р. про відмову у реєстрації податкових накладних відповідно №9 від 03.12.2024 р., №10 від 05.12.2024 р., №18 від 08.12.2024 р., №19 від 09.12.2024 р., №26 від 12.12.2024 р., №34 від 19.12.2024 р. Кількість, год.: 12 год. Сума, грн. без ПДВ: 18 000,00 грн.
При цьому, судом першої інстанції було роз`єднано заявлені у позові вимоги щодо реєстрації шести податкових накладних для розгляду в окремих самостійних провадженнях, по одній податковій накладній в кожному провадженні
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що спірні правовідносини в цій справі є поширеними, судова практика та законодавство є послідовними, в силу чого формування правової позиції по справі не потребувало значних інтелектуальних зусиль та витрат часу в обсязі, заявленому позивачем.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України судових витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 2000,00 грн. у рівних частинах, тобто по 1000,00 грн. з кожного з відповідачів, в зв`язку з чим заява підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 року– залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова