ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2026 року 
м. Київ

справа № 640/33886/21
адміністративне провадження №К/990/31601/23, №К/990/31606/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мацедонської В. Е., 
суддів - Кашпур О. В., Мельник-Томенко Ж. М.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційними скаргами Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер"
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року (головуючий суддя - Ключкович В.Ю., судді - Беспалов О.О., Парінов А.Б.)
та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року (головуючий суддя - Ключкович В.Ю., судді - Беспалов О.О., Парінов А.Б.)
у справі № 640/33886/21 за позовом Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
19 листопада 2021 року Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" (далі також - позивач, товариство, НВ ТОВ "Агро-Інтер") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ (далі також - відповідач, відділ ДВС), в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не виключенні запису з Єдиного реєстру боржників відносно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер", який було внесено Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1;
- зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер", який був внесений Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1.
Позов обґрунтовано тим, що оскільки виконавче провадження щодо товариства завершено, а арешт, накладений в цьому виконавчому провадженні, не знято, відмова державного виконавця у знятті відповідного арешту порушує права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Крім того, на думку позивача, накладений у межах виконавчого провадження № НОМЕР_2 арешт втратив свою актуальність і не виконує функцію реального забезпечення виконання рішення. Серед іншого, позивач просив суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, попередній розрахунок яких указано в позовній заяві.
ІІ. Рішення судів попередніх інстанцій та мотиви їх ухвалення. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:
- зобов`язано Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії, спрямовані на виключення запису з Єдиного реєстру боржників відносно Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер", який був внесений Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2;
в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначення про НВ ТОВ "Агро-Інтер", як боржника, відомостей в Єдиному реєстрі боржників, з огляду на фактичне завершення виконавчого провадження НОМЕР_1, знищення матеріалів вказаного виконавчого провадження, а також наявних у матеріалах справи доказів, станом на момент розгляду цієї справи судом, втратив своєю актуальність як засіб забезпечення реального виконання рішення, а тому підстави для продовження його існування відсутні. Іншого відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено, а з матеріалів справи не вбачається.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року апеляційну скаргу Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" задоволено: рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" задоволено:
- визнано протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка полягає у не виключенні запису з Єдиного реєстру боржників відносно НВ ТОВ "Агро-Інтер", який було внесено Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2;
- зобов`язано Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити запис з Єдиного реєстру боржників відносно НВ ТОВ "Агро-Інтер", який був внесений Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2;
- стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь НВ ТОВ "Агро-Інтер" судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 5 675 грн.
Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року мотивована тим, що відповідач мав вжити заходи щодо зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, відомості про боржника мали бути виключені з Єдиного реєстру боржників, скасовані інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проведені інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження, у зв`язку із чим рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
У частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачем не було надано документи, що свідчили б про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, а також матеріали справи не містять детального опису наданих послуг, із визначенням часу на кожну послугу окремо, що перешкоджає суду здійснити оцінку розрахунків таких витрат. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року - залишено без змін.
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року заяву Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про відшкодування судових витрат за надання професійної правничої допомоги - задоволено частково. Прийнято додаткову постанову, якою вирішено питання про розподіл судових витрат. Стягнуто на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн 00 коп.
Постановою Верховного Суду від 15 червня 2023 року постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року скасовано. Справу № 640/33886/21 за адміністративним позовом Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" до Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в указаних частинах направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року заяву Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково, стягнуои на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" за рахунок бюджетних асигнувань Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн 00 коп.
Верховний Суд, оцінюючи вимоги скаржника щодо додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року, дійшов наступних висновків. 
«…77. Разом з тим, вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції не врахував і не зазначив (не описав) чи був обізнаний відповідач про вимоги позивача щодо компенсації указаних витрат, чи заперечував він щодо задоволення указаних вимог і, якщо так, то чи виконав останній свій обов`язок щодо доведення неспівмірності розміру указаних витрат, які позивач бажав компенсувати в даній справі, критеріям, передбаченим частиною п`ятою статті 134 КАС України.
78. Указані обставини мали бути з`ясовані судом апеляційної інстанції, оскільки їх з`ясування є обов`язковим для правильного вирішення питання щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, а суд касаційної інстанції позбавлений можливості установити відповідні обставини в силу вимог частини другої статті 341 КАС України, у зв`язку із чим на підставі частини другої статті 353 КАС України касаційна скарга НВ ТОВ "Агро-Інтер" (№ К/990/10069/22) підлягає частковому задоволенню, а постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року в частині, яка переглядається - скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.» 
Також, Верховний Суд, оцінюючи вимоги скаржника щодо додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2022 року та додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2022 року, дійшов наступних висновків.
«…79. Указані додаткові постанови суду апеляційної інстанції ідентичні за своїми висновками та мотивами, які зводяться до того, що апеляційний суд в обох випадках самостійно оцінив заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу та дійшов висновку про їх неспівмірність складності цієї справи та підготовлених представником позивача документам.
80. При цьому, вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції в обох випадках також не врахував і не зазначив (не описав) чи був обізнаний відповідач про вимоги позивача щодо компенсації указаних витрат, чи заперечував він щодо задоволення указаних вимог і, якщо так, то чи виконав останній свій обов`язок щодо доведення неспівмірності розміру указаних витрат, які позивач бажав компенсувати в даній справі.»
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 10 000 грн (десять тисяч гривень).
Так суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правова допомога позивачу дійсно була надана адвокатом Васюком М.М., що підтверджується матеріалами справи, а тому, дослідивши надані суду документи, суд вказав, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в суді першої інстанції у даному випадку є неспівмірними зі складністю даної справи.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зменшення відшкодування розміру витрат на правничу допомогу, надану адвокатом позивачу в суді першої інстанції до 10 000 грн.
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року заяву Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про ухвалення додаткової постанови від 03 лютого 2022 року (вх.№ 6256) задоволено частково.
Заяву Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про ухвалення додаткової постанови від 26 квітня 2022 року (вх.№ 13526) задоволено частково.
Прийнято додаткову постанову у справі № 640/33886/21 щодо розподілу витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.
Стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" в розмірі 10 000 грн (десять тисяч гривень).
Стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ в розмірі 10 000 грн (десять тисяч гривень).
Суд апеляційної інстанції, керуючись правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду), вказав, що право зменшити розмір відшкодованих витрат на правову допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю не може залежати виключно лише від вчинення процесуальних дій з боку учасників справи щодо подання відповідних клопотань про зменшення розміру таких або заперечення їх відшкодування взагалі. 
Отже, суд дослідивши надані позивачем документи, та враховуючи правові висновки Верховного Суду, взявши до уваги, що правова позиція представника позивача була незмінна впродовж всього розгляду справи, а апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою позивача стосувався лише питання відшкодування витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в суді апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційних скарг позивача та відповідача в даному випадку є неспівмірними. Крім того, заяви про ухвалення додаткової постанови від 03 лютого 2022 року (вх.№ 6256) та від 26 квітня 2022 року (вх.№ 13526) стосувались питання відшкодування витрат на правову допомогу, що зважаючи на повторюваність даних заяв під час розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій, не потребувало від представника позивача зміни свої правової позиції з цього питання, оскільки така протягом грудня 2021 року - квітня 2022 року суттєво не змінювалась.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зменшення відшкодування розміру витрат на правничу допомогу, надану адвокатом позивачу в суді апеляційної інстанції за наслідком розгляду його апеляційної скарги до 10 000 грн та за наслідком апеляційного розгляду апеляційної скарги відповідача до 10 000 грн.
ІІІ. Провадження в суді касаційної інстанції 
15 вересня 2023 року НВ ТОВ "Агро-Інтер" звернулось до Верховного Суду з касаційними скаргами на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року та додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року.
Ухвалами Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаними касаційними скаргами на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2026 року (у зв`язку з настанням обставин, які унеможливлюють участь судді Губської О.А. у цій справі) для розгляду справи № 640/33886/21 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Мацедонської В.Е., суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Кашпур О.В.
ІV. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі, яка подана на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року, позивач просить скасувати вказану постанову, та прийняти нову, якою клопотання Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.
Стягнути на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок).
У касаційній скарзі, яка подана на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року, позивач просить скасувати вказану постанову, та прийняти нову, якою заяви Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.
Стягнути на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок) за розгляд апеляційної скарги Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер».
Стягнути на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок) за розгляд апеляційної скарги Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ.
Так, скаржник в касаційних скаргах посилається на пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, вказуючи, що судом апеляційної інстанції не були враховані висновки Верховного Суду щодо неможливості суду зменшити витрати на професійну правничу допомогу без клопотання відповідача, зокрема у постановах: від 22 листопада 2019 року у справі №902/347/18, від 28 липня 2022 року у справі № 640/18791/20, від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 20 січня 2021 року у справі № 357/11023/18, від 06 квітня 2021 року у справі № 922/2056/20, від 21 січня 2021 року у справі № 580/3073/20, від 18 липня 2019 року у справі № 1740/2004/18, від 09 квітня 2019 року у справі № 826/2689/15, від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2686/19, від 06 квітня 2020 року у справі № 910/4783/19, від 21 січня 2020 року у справі № 904/1038/19, від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20, від 27 червня 2018 року у справі № 911/1803/17, від 06 липня 2018 року у справі № 910/4881/18, від 21 грудня 2021 року у справі № 915/1253/20, від 16 грудня 2021 року у справі № 826/13376/16, від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 924/881/20, від 08 листопада 2021 року у справі № 922/3858/20, від 27 жовтня 2021 року у справі № 873/109/21, від 28 вересня 2021 року у справі № 910/10536/20, від 02 вересня 2021 року у справі № 873/148/20, від 02 вересня 2021 року у справі № 873/108/20, від 08 травня 2019 року у справі № 910/3894/18, від 31 березня 2021 року у справі № 922/2341/20, від 02 вересня 2021 року у справі № 873/148/20, від 30 березня 2021 року у справі № 903/13/21, від 08 липня 2021 року у справі № 21/96(10), від 07 липня 2021 року у справі № 911/11884/19, від 29 червня 2021 року у справі № 910/18946/19, від 06 липня 2022 року у справі № 748/1027/21, від 07 березня 2023 року у справі № 910/18611/21 щодо застосування частини 7 статті 134 КАС України.
В обґрунтування зазначає, що з огляду на сформовану практику Верховного Суду, суд при визначенні розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, не може самостійно, без клопотання відповідача щодо зменшення розміру витрат на професійну допомогу, зменшувати заявлений позивачем розмір. При цьому, доведеність щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу покладається саме на відповідача. Натомість, відповідачем жодним чином не було спростовано доводів позивача про обґрунтованість заявлених позивачем витрат, понесених останнім під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції. 
Від відповідача відзив на касаційну скаргу не надходив, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень суду апеляційної інстанції за наявними в справі матеріалами.
V. Позиція Верховного Суду
Джерела права, оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VІ встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення (фіксований розмір, погодинна оплата(, підстави для зміни розміру, порядок його сплати, умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Отже, при визначенні суми компенсації понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 15 липня 2020 року у справі № 640/10548/19, від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, від 18 травня 2022 року у справі № 640/4035/20, від 16 червня 2022 року у справі № 380/4759/21.
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі № 200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України щодо ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що: "Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до КАС України законодавцем принципово по-новому визначено роль суду при вирішенні питання розподілу судових витрат, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами, та не може діяти на користь будь-якої із сторін.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України».
Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 640/15803/19, від 28 жовтня 2021 року у справі № 160/15983/20.
Окрім цього, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 7.10, 7.14 додаткової постанови від 20 травня 2026 року у справі №911/969/24 вкотре зазначила, що за відсутності клопотання сторони про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19, від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19).
За принципом змагальності саме на іншу сторону покладено обов`язок надати обґрунтування щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок довести їх неспівмірність. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (додаткові постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 07 липня 2021 року у справі № 910/12876/19).
З урахуванням викладеного Суд погоджується з доводами позивача про те, що за відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання розподілу судових витрат, не міг оцінювати відповідність їх розміру критеріям, що передбачені у частині п`ятій статті 134 КАС України.
З матеріалів цієї справи вбачається, що звернувшись до суду із клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача на підтвердження вартості послуг з надання правової допомоги у розмірі 30000,00 грн були надані наступні копії документів: договір про надання правової допомоги № 43 від 11 травня 2021 року, згідно пункту 5.1. якого плата за надані Адвокатським об`єднанням послуги за цим Договором встановлюється відповідно до виставлених останнім актів наданих послуг згідно переліку послуг, зазначених у Додатках; Додаток № 1 від 09 листопада 2021 року до Договору № 43 про надання правової допомоги від 11 травня 2021 року, згідно пункту 1 якого година наданої правової допомоги Адвокатським об`єднанням клієнту складає 1 000 грн; Акт наданих послуг від 09 грудня 2021 року згідно Договору № 43 про надання правової допомоги від 11 травня 2021 року, згідно якого Адвокатське об`єднання надало Клієнтові послуги з проведення правового аналізу наданих документів Клієнтом, аналіз законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення судової практики, формування позиції та консультування Клієнта у справі № 640/33886/21 та підготовки та подання адміністративного позову від 19 листопада 2021 року у справі № 640/33886/21 адвокатом Васюком М.М., загальною вартістю 30 000 грн; Звіт про обсяг наданих послуг від 09 грудня 2021 року згідно Договору № 43 про надання правової допомоги від 11 травня 2021 року.
Таким чином, розмір понесених позивачем витрат в ході судового розгляду справи (у суді першої інстанції) підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами.
Матеріалами справи також підтверджується, що копія клопотання від 09 грудня 2021 року про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 640/33886/21 була направлена позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку.
Водночас, слід зауважити, що відповідачем не заявлялось клопотання щодо зменшення витрат, заявлених позивачем у суді першої інстанції. Разом з тим, Суд звертає увагу, що клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу було надіслане до суду, а також відповідачу 09 грудня 2021 року поштовим зв`язком, зареєстровано в суді 13 грудня 2021 року, а 15 грудня 2021 року судом ухвалено рішення, яким, зокрема, вирішувалось питання щодо відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. 
Таким чином, Суд бере до уваги обмежені строки між поданням НВ ТОВ "Агро-Інтер" клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухваленням рішення суду першої інстанції, що могло об`єктивно вплинути на можливість надання відповідачем заперечень на заявлене клопотання.
При цьому, заперечення щодо обґрунтованості суми заявлених позивачем витрат у суді першої інстанції були зазначені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу позивача в суді апеляційної інстанції (відзив від 24 грудня 2021 року), та які взяті до уваги судом апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції від 15 грудня 2021 року. 
Таким чином, Верховний Суд погоджується із висновками суду апеляційної інстанції, викладеними у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року, за апеляційною скаргою позивача, у якій суд дійшов висновку про стягнення з відділу ДВС на користь НВ ТОВ "Агро-Інтер" витрати на правову допомогу в суді першої інстанції в розмірі 10 000 грн (десять тисяч гривень), ураховуючи вимоги частин 5, 6 статті 134 КАС України, виходячи з конкретних обставин справи, та з огляду на неспівмірність розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в суді першої інстанції зі складністю цієї справи, а також, зважаючи на заперечення відповідача, викладені у відзиві від 24 грудня 2021 року.
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування чи зміни постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року відсутні.
Разом з тим, Верховний Суд, вважає за необхідне зазначити щодо поданих НВ ТОВ "Агро-Інтер" заяв від 03 лютого 2022 року (вх. № 6256) та від 26 квітня 2022 року (вх. № 13526) про ухвалення додаткового рішення у цій справі, в яких останній просив стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу.
Так НВ ТОВ "Агро-Інтер" разом із заявою від 03 лютого 2022 року (вх. № 6256) на підтвердження понесених витрат на правову допомогу під час розгляду його апеляційної скарги подав наступні копії документів: Договір про надання правової допомоги від 15 грудня 2021 року № 108, згідно пункту 5.1. якого плата за надані Адвокатським об`єднанням послуги за цим Договором встановлюється відповідно до виставлених останнім актів наданих послуг згідно переліку послуг, зазначених у Додатках; Додаток № 1 від 15 грудня 2021 року до Договору № 108 про надання правової допомоги від 15 грудня 2021 року, згідно пункту 1 якого година наданої правової допомоги Адвокатським об`єднанням клієнту складає 1 000 грн; Акт наданих послуг від 02 лютого 2022 року згідно Договору № 108 про надання правової допомоги від 15 грудня 2021 року, згідно якого Адвокатське об`єднання надало Клієнтові послуги з проведення правового аналізу рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 року у справі № 640/33886/21, вивчення судової практики та підготовки та подання апеляційної скарги від 16 грудня 2021 року у справі №640/33886/21 адвокатом Васюком М.М., загальною вартістю 30 000 грн; Звіт про обсяг наданих послуг від 02 лютого 2022 року згідно Договору № 108 про надання правової допомоги від 15 грудня 2021 року.
Таким чином, розмір понесених позивачем витрат в ході судового розгляду справи (у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою позивача) підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами.
Матеріалами справи також підтверджується, що копія заяви від 03 лютого 2022 року (вх. № 6256) про ухвалення додаткового рішення у цій справі була направлена позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку.
Також позивач разом з заявою від 26 квітня 2022 року (вх. № 13526) на підтвердження понесених витрат на правову допомогу під час розгляду апеляційної скарги відповідача подав наступні копії документів: Договір про надання правової допомоги № 142 від 16 лютого 2022 року, згідно пункту 5.1. якого плата за надані Адвокатським об`єднанням послуги за цим Договором встановлюється відповідно до виставлених останнім актів наданих послуг згідно переліку послуг, зазначених у Додатках; Додаток № 1 від 16 лютого 2022 року до Договору № 142 про надання правової допомоги від 16 лютого 2022 року, згідно пункту 1 якого година наданої правової допомоги Адвокатським об`єднанням клієнту складає 1 000 грн; Акт наданих послуг від 20 квітня 2022 року згідно Договору № 142 про надання правової допомоги від 16 лютого 2022 року, згідно якого Адвокатське об`єднання надало Клієнтові послуги з проведення правового аналізу апеляційної скарги Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ у справі № 640/33886/21, вивчення судової практики та підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу від 20 лютого 2022 року у справі № 640/33886/21 адвокатом Васюком М.М., загальною вартістю 30 000 грн; Звіт про обсяг наданих послуг від 20 квітня 2022 року згідно Договору № 142 про надання правової допомоги від 16 лютого 2022 року.
Таким чином, розмір понесених позивачем витрат в ході судового розгляду справи (у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою відповідача) підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами.
Матеріалами справи також підтверджується, що копія заяви від 26 квітня 2022 року (вх. № 13526) про ухвалення додаткового рішення у цій справі була направлена позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку.
Крім того, про розгляд вказаних заяв відповідач також був завчасно повідомлений судом апеляційної інстанції у визначений процесуальним законом спосіб, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Однак, жодних заперечень чи клопотань щодо незгоди із заявленим до відшкодування розміром чи зменшення витрат на правничу допомогу відповідач до суду не надіслав (як до, так і після перегляду додаткових постанов у Верховному Суді), явку уповноваженого представника для участі у судовому засіданні, призначеному для розгляду вищевказаних заяв не забезпечив.
З урахуванням викладеного, а також вищевказаної усталеної позиції Верховного Суду, колегія суддів доходить до висновку про те, що за відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання розподілу судових витрат, не міг оцінювати відповідність їх розміру критеріям, що передбачені у частині п`ятій статті 134 КАС України, та, відповідно, самостійно зменшувати розмір заявлених до відшкодування сум.
Позиція аналогічного змісту міститься також в постановах Верховного Суду від 18 травня 2022 року у справі № 640/4035/20, від 27 січня 2022 року у справі № 560/5358/20, від 28 липня 2022 року у справі №640/18791/20.
Отже, судом апеляційної інстанції при ухваленні додаткової постанови від 15 серпня 2023 року допущено порушення норм процесуального права, зокрема частини сьомої статті 134 КАС України, які призвели до неправильного вирішення питання розподілу судових витрат в цілому.
Відповідно до статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної додаткової постанови від 15 серпня 2023 року. 
Ураховуючи відсутність потреби аналізу й оцінки доказів щодо співмірності заявлених витрат (за умови відсутності ініціативи про таке з боку відповідача) та інші наведені аспекти цієї справи, колегія суддів дійшла висновку про можливість ухвалення додаткової постанови про відшкодування витрат на правничу допомогу безпосередньо касаційним судом.
Керуючись статтями 3, 345, 349, 350, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року залишити без змін.
Касаційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року задовольнити.
Додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 640/33886/21, якою частково задоволено заяви НВ ТОВ «Агро-Інтер» від 03 лютого 2022 року (вх.№ 6256) від 26 квітня 2022 року (вх.№ 13526) про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» судових витрат на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн та 10 000,00 грн відповідно - скасувати. Прийняти нову постанову, якою:
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" в розмірі 30 000 грн (тридцять тисяч гривень).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в розмірі 30 000 грн (тридцять тисяч гривень).
Судові витрати розподілу не підлягають.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді О. В. Кашпур

Ж. М. Мельник-Томенко