ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 серпня 2026 року | Справа №160/19915/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.05.2026 у справі №160/19915/25, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.05.2025 №0833496-2410-0462-UA12020010000033698 в частині 1 326,50 грн. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.05.2025 №0833496-2410-0462-UA12020010000033698 в частині 433,69 грн. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.05.2025 №0833481-2410-0462-UA12020010000033698 в частині 1 685,45 грн. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.05.2025 №0833482-2410-0462-UA12020010000033698 в частині 551,05 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. та витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 600,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 призначено заяву про ухвалення додаткового рішення до розгляду в порядку письмового провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.12.2025 зупинено провадження у справі №160/19915/25 з розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до надходження до суду справи №160/19915/25 за результатами апеляційного розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.05.2026 поновлено провадження за заявою про ухвалення додаткового рішення у справі позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Від відповідача до суду надійшли заперечення на заяву, в яких він просить у задоволенні заяви відмовити. В обгрунтування власних доводів зазначено, що витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. є не співмірними з ціною позову. Також відповідав указує на те, що до матеріалів справи не надано доказів, а саме: відповідної платіжної інструкцію в підтвердження сплати у розмірі 5 000 грн.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно зі ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з частин 1 – 3 ст. 132, частин 1 – 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. 
Для цілей розподілу судових витрат: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу до заяви долучено:
-копію ордеру на надання правничої допомоги;
-копію акту надання послуг від 18.09.2025 №69 на суму 5000,00 грн.;
-копія довідки приватного нотаріуса від 22.04.2025 №22-04/2025.
Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною, як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд також враховує складність спору. 
Нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Витрати мають бути обґрунтованими, документи, що підтверджують витрати, мають бути складені належним чином.
Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
З огляду на зазначене та враховуючи, що станом на дату ухвалення додаткового рішення, а ні позивачем, а ні його представником не надано доказів сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., суд не вбачає підстав для стягнення з відвовідача витрат на правову допомогу.
В той же час, оскільки позивачем підтверджено витрати в розмірі 600 грн, суд доходить висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат пов`язаних з розглядом справи у розмірі 600,00грн.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241 – 246, 250 та 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення у справі №160/19915/25.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 600,00 грн.
В іншій частині заяви – відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська