П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 570/5671/24
Провадження № 22-ц/4815/1217/26

Головуючий у Рівненському районному суді 
Рівненської області: суддя Штогун О.С.
Рішення суду першої інстанції 
(скорочений текст) ухвалено:
18 березня 2026 року у м.Рівне
Рівненського району Рівненської області
Повний текст рішення складено: 27 березня 2026 року

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий: Хилевич С.В.
судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.
секретар судового засідання: Пиляй І.С.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ;
відповідач – ОСОБА_2 ;
відповідач – ОСОБА_3 ;

за участі: ОСОБА_3 , її представник – адвокат Семенюк Марія Олександрівна та представник ОСОБА_1 – адвокат Курганська Олена Вікторівна,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Курганської Олени Вікторівни і апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Семенюк Марії Олександрівни на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 18 березня 2026 року, 
в с т а н о в и в:
У жовтні 2024 року в суд через свого представника – адвоката Курганську О.В. звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виділ частки із нерухомого майна в об`єкт самостійної власності і поділ земельної ділянки, де з урахуванням уточнених в подальшому вимог просив:
Виділити ОСОБА_1 в натурі 57,335% частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого домоволодіння відповідно до 1 варіанту висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи № 64/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І., загальною площею 46,7 м2, житловою площею 33,2 м2, у складі приміщень: коридор 2-1 площею 5 м2, туалет 2-2 площею 2,3 м2, житлова кімната 2-3 площею 14,4 м2, житлова кімната 2-4 площею 18,8 м2, кухня 2-5 площею 6,2 м2 та господарські приміщення і будівлі приміщення І та ІІ погріба "Пг/а", 57,33% сараю "В", (довжиною 3,95 м площею 16,3 м2), вбиральню "У", 57,335% огорожі №1, розміром частки 1 (одна) ціла) 100 %, стягнувши з відповідачів солідарно компенсацію за відхилення від ідеального розміру частки в сумі 8189, 00 гривень та припинити для нього право спільної часткової власності на 57,335% частин житлового будинку с. Малий Олексин Рівненського району Рівненської області.
1. Виділити іншим співвласникам (залишити у спільній частковій власності) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 _1 42,665% частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого домоволодіння відповідно до 1 варіанту висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи № 64/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І., загальною площею 38,2 м2, житловою 27,3 м2 у складі приміщень в житловому будинку "А-1" 1-1 кухню площею 10,9 м2, 1-2 житлову кімнату площею 12,3 м2, 1-3 житлову кімнату площею 15 м2, господарські будівлі і споруди приміщення ІІІ погріба "Пг/а", 42,665% сараю "В" (приміщення довжиною 3 м, площею 12,1 м2), 42,665% огорожі №1 по частині кожному (із розміром частки по 50% кожному співвласнику).
Першому співвласнику ОСОБА_1 у погрібі "Пг/а" закласти дверний проріз у перегородці між приміщеннями ІІ та ІІІ, а у приміщенні ІІ влаштувати вхід (поділ погріба "Пг/а" зображено у Додатку №5).
Другому співвласнику ОСОБА_2 та ОСОБА_3 влаштувати перегородку в сараї "В" розділивши на два приміщення: площею забудови 12,1 кв.м. та 16,3 м2).
2. Поділити земельну ділянку з кадастровим номером 5624689500:06:0400665 загальною площею 0,0950 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками земельної ділянки відповідно до першого варіанту (1 варіанту поділу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами) висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи № 64/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І., за яким:
- виділити ОСОБА_1 у власність в натурі зі спільної часткової власності частину земельної ділянки з кадастровим номером 5624689500:06:0400665 розміром 57,33%, площею 545,0 м2 розмірами по периметру за годинниковою стрілкою починаючи з верхнього лівого кута, по межі: 49,45; 6,35; 24,80; 0,25 (м), далі по лінії поділу: 7,28; 2,35: 2,00 (м), далі по будинку: 0,20; 7,77; 0,20; 7,42 (м), далі по лінії поділу: 7,25; 4,16 (м), далі по межі: 10,19 (м) зображеної білим кольором з синім вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500 (додаток 10) припинивши для нього право спільної часткової власності на 57,33% частини земельної ділянки;
- виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільну сумісну власність в натурі зі спільної часткової власності частину земельної ділянки кадастровим номером 5624689500:06:0400665 розміром 42,67%, площею 405,0 м2 з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою починаючи з верхнього лівого кута, по лінії поділу: 4,16; 7,25; (м), далі по будинку: 7,42; 0,20; 7,77; 0,20 (м), далі по лінії поділу: 2,00; 2,35; 7,28 (м), далі по межі: 7,27; 14,81; 29,79; 2,59 (м) зображеної білим кольором з рожевим вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500 (додаток 10 до висновку експерта) припинивши для ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на цю земельну ділянку.
Мотивуючи вимоги, позивачем вказувалося, що йому на праві спільної часткової власності належить 57,335% житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частина житлового будинку належить відповідачам.
Йому ж належить 57,33% земельної ділянки з кадастровим номером 5624689500:06:040:0665, яка виділена для будівництва і обслуговування зазначеного житлового будинку. Інша частина земельної ділянки належить відповідачам.
Відповідно до висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи № 65/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І., встановлено два варіанти виділу ОСОБА_1 у натурі в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого домоволодіння його частини житлового будинку з надвірними будівлями (домоволодіння) та земельної ділянки, що розташовані за наведеною адресою.
Оскільки відповідачі не погоджуються на виділ його частки житлового будинку та земельної ділянки в об`єкт самостійної власності, він змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду.
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 18 березня 2026 року позов задоволено частково.
Виділено ОСОБА_1 у натурі в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого об`єкта житлового нерухомого майна, 57,335% житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення 2-1 - коридор, площею 5 м2; приміщення 2-2 - туалет, площею 2,3 м2; приміщення 2-3 - житлова кімната, площею 14,4 м2; приміщення 2-4 - житлова кімната, площею 18,8 м2; приміщення 2-5 - кухня, площею 6,2 м2, всього в житловому будинку "А-1" приміщення загальною площею 46,7 м2, житловою площею 33,2 м2, та господарські будівлі і споруди, а саме: приміщення І і ІІ погріба "Пг/а"; 57,335% сараю "В" (приміщення довжиною 3,95 м); вбиральню "У", 57,335 % огорожі №1, відповідно до 1 варіанту поділу у висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи № 65/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І.
Припинено за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке складається із часток розміром 28,67%, 18% та 10,665%.
Іншу частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 42,665%, та складається з приміщення 1-1 кухня, площею 10,9 м2; приміщення 1-2 - житлова кімната, площею 12,3 м2; приміщення 1-3 - житлова кімната, площею 15 м2, всього в житловому будинку "А-1" приміщення загальною площею 38,2 м2, житловою площею 27,3 м2, та господарські будівлі і споруди, а саме: приміщення ІІІ погріба "Пг/а", 42,665% сараю "В" (приміщення довжиною 3 м), 42,665% огорожі №1, відповідно до 1 варіанту поділу у висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи № 65/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І., залишено у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з розміром часток 1/2 у кожного співвласника.
ОСОБА_1 зобов`язано у погребі "Пг/а" - закласти дверний проріз у перегородці між приміщеннями ІІ та ІІІ, а у приміщення ІІ влаштувати вхід (поділ погріба "Пг/а" зображено у Додатку №5).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язано влаштувати перегородку в сараї "В", розділивши його на два приміщення: площею забудови 12,1 м2 та площею 16,3 м2.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеального розміру частки в сумі 8189,00 гривень.
В задоволенні позову ОСОБА_1 щодо поділу в натурі земельної ділянки відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 3750, 00 гривень з кожного.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору в розмірі по 242, 25 гривень з кожного.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 частину сплачених коштів за виконання судової інженерно-технічної експертизи №65/24 від 20 січня 2025 року в розмірі по 5 685, 00 гривень з кожного.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11100, 00 гривень.
Відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.
На судове рішення представниками ОСОБА_1 і ОСОБА_3 подано апеляційні скарги.
У своїй апеляційній скарзі представник позивача – адвокат Курганська О.В., вважаючи оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, що полягало у порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, просить його частково скасувати, задовольнивши вимоги в частині поділу земельної ділянки та поділивши земельну ділянку з кадастровим номером 5624689500:06:040:0665 площею 0, 0950 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до Першого варіанту (1 варіанту поділу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами) Висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи №64/24 від 20.01.2025 (додаток 9), виконаного судовим експертом Сапуновою А.І., за яким виділити ОСОБА_1 земельну ділянку площею 545 м2, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 – площею 405 м2. Також просить відмовити у стягненні із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесених витрат на правничу допомогу.
Обґрунтовуючи її, зазначалося про хибність відмови в позові, оскільки судом не застосовано ефективного способу захисту, що змусить повторно звертатися до суду з аналогічних підстав і на підставі тих самих доказів, які були надані при вирішенні цього спору.
Так, у прохальній частині заяви в порядку ст. 49 ЦПК України від 27 січня 2025 року позивач просив поділити земельну ділянку з кадастровим номером 5624689500:06:040:0665 площею 0, 0950 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд між співвласниками земельної ділянки відповідно до Першого варіанту висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи №65/24 від 20 січня 2025 року, виконаної судовим експертом Сапуновою А.І., проте помилково описаний варіант за додатком 10 замість варіанту, який відповідає поділу житлового будинку у додатку 9, що є технічною помилкою. Тому вважає, що суду слід було провести поділ спірної земельної ділянки відповідно до 1 варіанту поділу житлового будинку, на підставі якого судом поділено житловий будинок між сторонами згідно із описом меж у додатку 9.
Отже, суд неправильно застосовано і норми ст.ст. 355, 367 ЦК України, висновки у постановах Верховного Суду від 08 листопада 2023 року у справі №761/42030/21 та Об`єднаної плати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 грудня 2023 року у справі №607/20787/19.
Звертає увагу, що між сторонами у справі тривалий час існують спірні правовідносини з приводу права на житловий будинок і земельну ділянку, на якій він розміщений, та їх поділ, відповідачі добровільно здійснити такий поділ наміру не мають, тому ці обставини перешкоджають йому у реалізації прав як власника нерухомого майна щодо виділу саме своєї частки цих об`єктів права.
Не погоджувався і зі стягненням з нього на користь ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу, адже відповідачем не було подано жодної відповідної заяви по суті, як і заяви про попередні судові витрати у справі. Крім того, заявлений розмір витрат не є співмірним зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, обсягом виконаних робіт. При цьому розмір витрат на правничу допомогу є понад у 20 разів вищим за розмір судового збору, сплаченого при пред`явленні позову.
Представник ОСОБА_3 – адвокат Семенюк М.О. у своїй апеляційній скарзі посилалася на порушення судом попередньої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні спору щодо поділу житлового будинку і стягнення судових витрат. При цьому щодо поділу земельної ділянки судове рішення є законним і обґрунтованим.
Вважає висновки суду про відсутність підстав для закриття провадження у справі такими, що суперечать обставинам справи, оскільки з урахуванням умов, які уже містяться у вимозі про виділ частки у натурі, додавання позивачем до вимог про виділ у натурі частки житлового будинку, уточнення про виділ її у самостійний об`єкт та припинення у позивача права власності на частку не свідчать про зміну предмета позову. Тому висновки суду про те, що предмет спору у цій справі та у справі №№570/2102/19 є різними, є помилковими. При цьому підстави позову та сторони у справах №№570/2102, 570/4795/20 і у цій справі є тотожними. Наведені обставини спонукають до застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та закриттю провадження у справі. 
Зауважує, що спір щодо виділу у натурі позивачу його частки у розмірі 57, 33% у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у самостійний об`єкт уже вирішений судом у справі №570/2102/19 і повторному вирішенню цих вимог у межах спору між співвласниками не підлягає. 
Отже, неправильно застосованими судом є положення ст.ст. 358, 367, 364 ЦК України, висновок у постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі №466/4559/21.
Щодо тверджень суду про неможливість виділу частки у спірному житловому будинку у натурі, то звертає увагу, що вважає їх хибними. Так, внаслідок виділу у натурі частки позивача із домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , на підставі постанови Рівненського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі №570/2102/19 утворилося два самостійні об`єкти нерухомого майна з різними власниками. Тобто на цей час у спільній частковій власності позивача і відповідачів не перебуває спірного житлового будинку, адже право часткової власності на нього припинилося у ОСОБА_1 16 червня 2020 року у зв`язку із набранням законної сили постановою Рівненського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі №570/2102/19. Тому неправильно застосованим є і висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 квітня 2025 року у справі №357/3145/20.
Оскільки після державної реєстрації права власності на спірний житловий будинок відповідно до постанови Рівненського апеляційного суду змінився сам об`єкт нерухомості та підстави набуття права власності на нього, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься некоректна інформація про цей об`єкт.
З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі у частині вимог щодо виділу ОСОБА_1 у натурі в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого об`єкта житлового нерухомого майна 57, 335% спірного житлового будинку, а саме приміщення 2-1 – коридор, площею 5 м2; приміщення 2-2 – туалет, площею 2, 3 м2; приміщення 2-3 – житлова кімната, площею 14, 4 м2; приміщення 2-4 – житлова кімната, площею 18, 8 м2; приміщення 2-5 – кухня, площею 6, 2 м2, всього у житловому будинку "А-1" приміщення загальною площею 46, 7 м2, житловою площею 33, 2 м2, та господарські будівлі і споруди, а саме приміщення І та ІІ погреба "Пг/а"; 57, 335% сараю "В" (приміщення довжиною 3, 95 м); вбиральню "У", 57, 555% огорожі №1, відповідно до 1 варіанту поділу у висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи №65/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І.
Припинити за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається із часток розміром 28, 67%, 18% та 10, 665%.
Іншу частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що становить 42,665% та складається з приміщення 1-1 – кухня, площею 10, 9 м2; приміщення 1-2 – житлова кімната, площею 12, 3 м2; приміщення 1-3 – житлова кімната, площею 15 м2, всього у житловому будинку "А-1" приміщення загальною площею 38, 2 м2, житловою площею 27, 3 м2 та господарські будівлі і споруди, а саме приміщення ІІІ погреба "Пг/а", 42, 665 % сараю "В" (приміщення довжиною 3 м), 42, 665 % огорожі №1, відповідно до 1 варіанту поділу у висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи №65/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І., залишити у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з розміром часток по у кожного співвласника. 
ОСОБА_1 зобов`язати у погребі "Пг/а" закласти дверний проріз у перегородці між приміщеннями ІІ та ІІІ, а у приміщення ІІ влаштувати вхід (поділ погреба "Пг/а" зображено у Додатку №5).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язати встановити перегородку у сараї "В", розділивши його на два приміщення: площею забудови 12, 1 м2 та площею 16, 3 м2.
Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеального розміру частки у сумі 8189, 00 гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 22 200 гривень.
У поданому відзиві представник ОСОБА_1 – адвокат Курганська О.В., вважаючи рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Семенюк М.О. – без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявників, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг.
Згідно зі ст.ст. 263, 367 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 16 березня 2020 року у справі №570/2102/19 ОСОБА_1 відмовлено у позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту користування, виділ співвласнику у натурі частки із житлового будинку з надвірними будівлями, що є у спільній частковій власності, виділ у натурі частки земельної ділянки.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 16 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Рівненського районного суду від 16 березня 2020 року скасовано.
Позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Виділено ОСОБА_1 зі спільної часткової власності у власність у натурі 57, 33% житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться у АДРЕСА_1 , загальною площею 84, 9 м2, житловою площею 60, 5 м2, шляхом визнання за ним права власності на належну йому частку житлового будинку з надвірними будівлями, куди входять: житлова кімната 2-3 площею 14, 4 м2, житлова кімната 2-4 площею 18, 8 м2, коридор 2-1 площею 5 м2, туалет 2-2 площею 2, 3 м2, кухня 2-5 площею 6, 2 м2 згідно з висновком №182 від 14.01.2019 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, та позначені на схемі поділу синім кольором у висновку експерта №191021/1_ЗО судової інженерно-технічної експертизи щодо визначення варіантів виділу у натурі нерухомого майна від 30.10. 2019.
В задоволенні решти позову відмовлено.
Рішенням Рівненського районного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №570/4795/20 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності та виділі зі спільної сумісної власності майна задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право у спільній сумісній власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5624689500:06:040:0665, яка перебуває у спільній сумісній власності.
Визнано розмір частки ОСОБА_1 у спільній власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5624689500:06:040:0665 у розмірі 57, 33%.
У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 та у зустрічному позові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_1 відмовлено.
Зазначені судові рішення набрали законної сили.
Отже, сторонам у справі на праві спільної часткової власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 86,2 м2, житловою площею 46,1 м2, до складу якого входять надвірні будівлі та споруди а-1 вхідні сходи, а-прибудова, В-сарай, У-вбиральня, №1 огорожа. При цьому ОСОБА_1 є власником трьох часток спірного житлового будинку, розмір яких становить 28,67%, 18% та 10,665%. Відповідачі є власниками частки, розмір якої становить 21,33%.
Крім того, сторонам на праві спільної часткової власності належить і земельна ділянка з кадастровим номером 5624689500:06:040:0665 площею 0,095 га. Так, позивачу належить частка розміром 57,33%, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить частка розміром 42,67%.
Ці факти підтверджуються інформаційною довідкою № 435861298 від 17 липня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
Вважаючи, що оскільки виділ у власність частини приміщень житлового будинку не призвів до припинення права спільної часткової власності на нього, реєстрація будинку проведена на підставі спільної часткової власності, тоді як йому на праві власності належить 57, 335% частини житлового будинку АДРЕСА_1 та 57, 33% спірної земельної ділянки, у жовтні 2024 року у суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ майна і виділ на його користь зазначених об`єктів речового права.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із часткової доведеності і обґрунтованості вимог позивача, адже висновком експерта судової інженерно-технічної експертизи №65/24 від 20 січня 2025 року, виконаного експертом ОСОБА_4 встановлено два можливі варіанти виділу ОСОБА_1 у натурі в об`єкт самостійної власності у вигляді ізольованого домоволодіння його частини житлового будинку з надвірних будівель (домоволодіння) та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 .
Врахувавши перший варіант висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи №65/24 від 20 січня 2025 року як об`єктивний і переконливий доказ на підтвердження заявлених вимог у сукупності з іншими доказами у справі, поділ спірного житлового будинку між сторонами проведено таким чином:
- виділено ОСОБА_1 у натурі в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого об`єкта житлового нерухомого майна, 57,335% житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення 2-1 - коридор, площею 5 м2; приміщення 2-2 - туалет, площею 2,3 м2; приміщення 2-3 - житлова кімната, площею 14,4 м2; приміщення 2-4 - житлова кімната, площею 18,8 м2; приміщення 2-5 - кухня, площею 6,2 м2, всього в житловому будинку "А-1" приміщення загальною площею 46,7 м2, житловою площею 33,2 м2, та господарські будівлі і споруди, а саме: приміщення І і ІІ погріба "Пг/а"; 57,335% сараю "В" (приміщення довжиною 3,95 м); вбиральню "У", 57,335 % огорожі №1, відповідно до 1 варіанту поділу у висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи № 65/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І.
- припинено за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке складається із часток розміром 28,67%, 18% та 10,665%.
- іншу частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 42,665%, та складається з приміщення 1-1 кухня, площею 10,9 м2; приміщення 1-2 - житлова кімната, площею 12,3 м2; приміщення 1-3 - житлова кімната, площею 15 м2, всього в житловому будинку "А-1" приміщення загальною площею 38,2 м2, житловою площею 27,3 м2, та господарські будівлі і споруди, а саме: приміщення ІІІ погріба "Пг/а", 42,665% сараю "В" (приміщення довжиною 3 м), 42,665% огорожі №1, відповідно до 1 варіанту поділу у висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи № 65/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І., залишено у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з розміром часток 1/2 у кожного співвласника.
- зобов`язано ОСОБА_1 у погребі "Пг/а" - закласти дверний проріз у перегородці між приміщеннями ІІ та ІІІ, а у приміщення ІІ влаштувати вхід (поділ погріба "Пг/а" зображено у Додатку №5).
- зобов`язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 влаштувати перегородку в сараї "В", розділивши його на два приміщення: площею забудови 12,1 м2 та площею 16,3 м2.
- стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 компенсацію за відхилення від ідеального розміру частки в сумі 8189,00 гривень.
У задоволенні позову в частині поділу у натурі земельної ділянки ОСОБА_1 відмовлено з огляду на те, що відповідна матеріально-правова вимога не відповідає обраному варіанту поділу житлового будинку. Так, позивач при поділі будинку просив застосувати перший варіант висновку судового експерта, тоді як при поділі земельної ділянки фактично просив поділити її за другим варіантом висновку судового експерта. Ця обставина, на думку суду, призведе до того, що частина нерухомого майна, яке залишиться у власності відповідачів, буде розташована на земельній ділянці ОСОБА_1 , а саме частина сараю "В". 
Проте з такими висновками погодитися не можна.
Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який, серед іншого, передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).
В основі принципу юридичної визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.
У низці своїх рішень Європейського суду з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.
Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», від 18.11.2004 у справі «Праведная проти Росії», від 19.02.2009 у справі «Христов проти України», від 03.04.2008 у справі «Понамарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності.
Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» № 32053/13).
Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.
За цих обставин колегією суддів звертається увага, що спірні правовідносини між сторонами з приводу поділу у натурі житлового будинку АДРЕСА_1 уже вирішені судом, про що свідчить постанова Рівненського апеляційного суду від 16 червня 2020 року у справі №570/2102/19, яка набрала законної сили. Тому права і обов`язки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спірний житловий будинок не підлягають повторному встановленню, адже їх визначено раніше зазначеним судовим рішенням.
Щодо приміщень І та ІІ погріба "Пг/а", сараю "В", вбиральні "У" і огорожі №1, то ці речі є приналежними до головної, а тому окремому поділу в судовому порядку не підлягають.
Так, згідно зі ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.
Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.
З огляду на наведене ОСОБА_1 слід відмовити у позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ житлового будинку.
Разом з тим застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18); від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18); від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19); від 19 лютого 2020 року у справі № 210/4458/15-ц (провадження № 14-354цс19); від 04 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19); від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19); від 15 вересня 2020 року справі № 469/1044/17 (провадження № 14-317цс19).
У наведеному висновку закладено основний принцип: один спір має вирішуватися судами лише один раз, по одному спору має прийматися лише одне судове рішення. Умови для ефективного захисту права: - належний рівень правничої допомоги - чітке формулювання позовних вимог, задоволення яких призведе до реального поновлення порушеного права чи інтересу - можливість виконання ухваленого рішення.
Згідно зі ст.ст. 355, 367, 370 ЦК України майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або спільної сумісної власності.
Майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільної майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 120, ч. 1 ст. 86, ч.ч. 2-5 ст. 89 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.
Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними;
в) співвласників житлового будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку.
Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.
Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.
Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.
У постанові Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 127/59/15 (провадження № 61-19366св18) зазначено, що нерухомий характер земельної ділянки зумовлює ту обставину, що виділення частки співвласника являє собою окремий випадок поділу спільної сумісної ділянки. Це випливає із закріпленого у частині п`ятій статті 89 ЗК України положення, згідно з яким поділ земельної ділянки, що є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відхилення від рівності часток може мати місце при поділі за судовим рішенням земельної ділянки між співвласниками житлового будинку, під час якого буде встановлено, що конфігурація земельної ділянки або інші обставини не дають змоги забезпечити реальну рівність часток учасників спільної сумісної власності.
У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 686/24438/15 (провадження № 61-380св20) вказано, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. […] Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму.
Про таке ж зазначається і у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2024 року у справі № 127/12718/19 (провадження № 61-5012св23).
За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Висновком експерта судової інженерно-технічної експертизи №65/24 від 20 січня 2025 року, виконаного судовим експертом Сапуновою А.І., запропоновано два варіанти виділу позивачу в натурі в об`єкт самостійної власності у виді ізольованого домоволодіння його частини житлового будинку з надвірних будівель (домоволодіння) та земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 .
За першим варіантом поділу запропоновано:
- виділити першому співвласнику ОСОБА_1 в натурі 57,335% частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в цілу ідеальну частку, як об`єкт нерухомого майна, а саме: 2-1 коридор, площею 5 м2, 2-2 туалет, площею 2,3 м2, 2-3 - житлова кімната, площею 14,4 м2, 2-4 - житлова кімната, площею 18,8 м2, 2-5 кухня, площею 6,2 м2, загальною площею приміщень 46,7 м2, в тому числі житловою 33,2 м2; господарські будівлі та споруди приміщення І та ІІ погріба "Пг/а", 57,335% сараю "В", (приміщення довжиною 3,95 м), вбиральню "У", 57,335% огорожі №1, з присвоєнням нової поштової адреси;
- виділити іншим співвласникам (другому співвласнику) належні їм 42,665% частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , , а саме: приміщення в житловому будинку "А-1": 1-1 кухню, площею 10,9 м2, 1-2 житлову кімнату, площею 12,3 м2, 1-3 житлову кімнату, площею 15 кв.м., загальною площею приміщень 38,2 кв.м., в тому числі житловою 27,3 м2; господарські будівлі і споруди приміщення ІІІ погріба "Пг/а", 42,665% сараю "В" (приміщення довжиною 3 м), 42,665% огорожі №1, в цілу ідеальну частку, як об`єкт нерухомого майна, з присвоєнням нової поштової адреси;
- другому співвласнику сплатити компенсацію за різницю у частках на користь першого співвласника в розмірі 8189, 00 гривень;
- виділити першому співвласнику ОСОБА_1 зі спільної часткової власності частину земельної ділянки з кадастровим номером 5624689500:06:0400665, розміром 0,0545 (545,0 м2) з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою, починаючи з верхнього лівого кута, по межі: 49,45; 6,35; 24,80; 4,52; 0,80 (м), далі по лінії поділу: 3,82; 4,75; 3,16; 2,60; 2,00 (м), далі по будинку: 0,20; 7,77; 0,20; 7,42 (м), далі по лінії поділу: 6,21; 4,21 (м), далі по межі: 7,19 (м) зображеної білим кольором з синім вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500 (додаток 9);
- виділити другому співвласнику ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) зі спільної часткової власності частину земельної ділянки кадастровим номером 5624689500:06:0400665, розміром 0,0405 га (405,0 м2) з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою починаючи з верхнього лівого кута, по лінії поділу: 4,21; 6,21; (м), далі по будинку: 7,42; 0,20; 7,77; 0,20 (м), далі по лінії поділу: 2,00; 2,60; 3,16; 4,75; 3,82 (м), далі по межі: 14,02; 25,79; 5,59 (м) зображеної білим кольором з рожевим вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500 (додаток 9).
За другим варіантом поділу експертом запропоновано:
- виділити першому співвласнику ОСОБА_1 в натурі 57,335% частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в цілу ідеальну частку, як об`єкт нерухомого майна, а саме: 2-1 коридор, площею 5 м2, 2-2 туалет, площею 2,3 м2, 2-3 - житлова кімната, площею 14,4 м2, 2-4 - житлова кімната, площею 18,8 м2, 2-5 кухня, площею 6,2 м2, загальною площею приміщень 46,7 м2, в тому числі житловою 33,2 м2; господарські будівлі та споруди приміщення І та ІІ погріба "Пг/а", сарай "В", вбиральню "У", 57,335% огорожі №1, з присвоєнням нової поштової адреси;
- виділити іншим співвласникам (другому співвласнику) належні їм 42,665% частини домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: приміщення в житловому будинку "А-1": 1-1 кухню, площею 10,9 м2, 1-2 житлову кімнату, площею 12,3 м2, 1-3 житлову кімнату, площею 15 м2, загальною площею приміщень 38,2 м2, в тому числі житловою 27,3 м2; господарські будівлі і споруди приміщення ІІІ погріба "Пг/а", 42,665% огорожі №1, в цілу ідеальну частку, як об`єкт нерухомого майна, з присвоєнням нової поштової адреси;
- першому співвласнику сплатити компенсацію за різницю у частках на користь другого співвласника в розмірі 14777, 00 гривень;
- виділити першому співвласнику ОСОБА_1 зі спільної часткової власності частину земельної ділянки з кадастровим номером 5624689500:06:0400665, розміром 0,0545 (545,0 м2) з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою, починаючи з верхнього лівого кута, по межі: 49,45; 6,35; 24,80; 0,25 (м), далі по лінії поділу: 7,28; 2,35; 2,00 (м), далі по будинку: 0,20; 7,77; 0,20; 7,42 (м), далі по лінії поділу: 7,25; 4,16 (м), далі по межі: 10,19 (м) зображеної білим кольором з синім вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500 (додаток 10);
- виділити другому співвласнику ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) зі спільної часткової власності частину земельної ділянки кадастровим номером 5624689500:06:0400665, розміром 0,0405 га (405,0 м2) з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою починаючи з верхнього лівого кута, по лінії поділу: 4,16; 7,25; (м), далі по будинку: 7,42; 0,20; 7,77; 0,20 (м), далі по лінії поділу: 2,00; 2,35; 7,28 (м), далі по межі: 4,27; 14,81; 25,79; 2,59 (м) зображеної білим кольором з рожевим вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500 (додаток 10).
Приходячи до переконання про часткове задоволення апеляційних скарг, колегія суддів бере до уваги те, що при вирішенні прав і обов`язків сторін щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5624689500:06:040:0665 по АДРЕСА_1 необхідно застосувати перший варіант висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи від 20 січня 2025 року №65/24 (додаток 9) як найбільш об`єктивний, обґрунтований і такий, що дозволяє вирішити спірні правовідносини з мінімальними фізичними та матеріальними незручностями для обох сторін.
Отже, необхідно виділити першому співвласнику ОСОБА_1 зі спільної часткової власності частину земельної ділянки з кадастровим номером 5624689500:06:0400665, розміром 0,0545 (545,0 м2) з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою, починаючи з верхнього лівого кута, по межі: 49,45; 6,35; 24,80; 4,52; 0,80 (м), далі по лінії поділу: 3,82; 4,75; 3,16; 2,60; 2,00 (м), далі по будинку: 0,20; 7,77; 0,20; 7,42 (м), далі по лінії поділу: 6,21; 4,21 (м), далі по межі: 7,19 (м) зображеної білим кольором з синім вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500 (додаток 9);
- виділити другому співвласнику ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) зі спільної часткової власності частину земельної ділянки кадастровим номером 5624689500:06:0400665, розміром 0,0405 га (405,0 м2) з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою починаючи з верхнього лівого кута, по лінії поділу: 4,21; 6,21; (м), далі по будинку: 7,42; 0,20; 7,77; 0,20 (м), далі по лінії поділу: 2,00; 2,60; 3,16; 4,75; 3,82 (м), далі по межі: 14,02; 25,79; 5,59 (м) зображеної білим кольором з рожевим вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500 (додаток 9).
Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин увагу на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.
З приводу аргументів представника відповідача - адвоката Семенюк М.О. про юридичну доцільність закриття провадження у справі щодо позову про поділ житлового будинку та господарських будівель і споруд, то з ними погодитися не можна. Так, оскільки предмети спору у справі №570/2102/19 та у цій справі не є тотожними і відрізняються між собою, тому клопотання до задоволення не підлягає.
Не можна погодитися з твердженнями заявників про недодержання судом норм процесуального права.
Так, згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Однак будь-яких фактів про процесуально-правові дефекти, що потягли би хибне розв`язання спірних відносин, заявники не надали, матеріали справи їх не містять, а апеляційним судом здобуто не було.
При цьому встановлено й відсутність обставин, які свідчили би про обов`язкове скасування судового рішення внаслідок існування підстав, передбачених ч. 3 ст. 376 ЦПК України.
Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio – дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
Підставою для частково задоволення апеляційних скарг відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – адвоката Семенюк Марії Олександрівни та апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Курганської Олени Вікторівни задовольнити частково.
Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 18 березня 2026 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у частині вимог про поділ земельної ділянки задовольнити.
Відповідно до першого варіанту поділу житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи №65\24 від 20 січня 2025 року (додаток 9) виділити першому співвласнику ОСОБА_1 зі спільної часткової власності частину земельної ділянки з кадастровим номером 5624689500:06:0400665, розміром 0,0545 (545,0 м2) з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою, починаючи з верхнього лівого кута, по межі: 49,45; 6,35; 24,80; 4,52; 0,80 (м), далі по лінії поділу: 3,82; 4,75; 3,16; 2,60; 2,00 (м), далі по будинку: 0,20; 7,77; 0,20; 7,42 (м), далі по лінії поділу: 6,21; 4,21 (м), далі по межі: 7,19 (м) зображеної білим кольором з синім вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500.
Відповідно до першого варіанту поділу житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами висновку експерта судової інженерно-технічної експертизи №65\24 від 20 січня 2025 року (додаток 9) виділити другому співвласнику ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі спільної часткової власності частину земельної ділянки кадастровим номером 5624689500:06:0400665, розміром 0,0405 га (405,0 м2) з геометричними розмірами по периметру за годинниковою стрілкою починаючи з верхнього лівого кута, по лінії поділу: 4,21; 6,21; (м), далі по будинку: 7,42; 0,20; 7,77; 0,20 (м), далі по лінії поділу: 2,00; 2,60; 3,16; 4,75; 3,82 (м), далі по межі: 14,02; 25,79; 5,59 (м) зображеної білим кольором з рожевим вкрапленням, на плані земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , у масштабі 1:500.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у частині вимог про поділ житлового будинку та господарських будівель і споруд залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 07 липня 2026 року.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М.Ковальчук

С.С.Шимків