СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

Справа № 306/262/26
Провадження № 2/306/518/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2026 року    м. Свалява 

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого-судді Уліганинця П.І.
за участю секретаря судового засідання Якубовської С.Р. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом директора ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" - Велікданов Сергія Костянтиновича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 05.07.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 71665122 відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн строком на 24 днів з 05.07.2025 року по 28.07.2025 року із фіксованою процентною ставкою 0,206 % яка нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми наданого кредиту (у грошовому виразі складає 450,00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується 4,00% пені на залишок заборгованості за тіом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір укладено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», після ідентифікації відповідача за допомогою системи BankID НБУ. На виконання умов договору кредитодавець перерахував грошові кошти на банківську картку відповідача, що підтверджується платіжними документами. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 10146,18 грн., з яких: 3000,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу, 696,18 грн.- сума заборгованості за процентами, 450,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 6000,00 грн.- сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн. -сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Зазначає, що 16.09.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу № 16/09/25, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту № 71665122 від 05.07.2025 року у зазначеному розмірі. Відповідач заборгованість не погасив тому позивач просить таку стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та понесені судові витрати, які складаються з 2662,4 грн - сплаченого судового збору та 4500,00 грн - витрати на професійну справничу допомогу.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю (а.с.103). 
Відповідач в судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України (а.с.122,128).
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 05 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит № 71665122 відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 3000,00 грн строком на 24 днів з 05.07.2025 року по 28.07.2025 року із фіксованою процентною ставкою 0,206 % яка нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15,00 % від суми наданого кредиту (у грошовому виразі складає 450,00 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується 4,00% пені на залишок заборгованості за тіом кредиту за кожен день понадстрокового користування, процентна ставка/день фіксована 0,831 %, проценти за понадстрокове користування кредитом 4,00%, пеня 4,00 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1692,07%, орієнтовна загальна вартість кредиту 3598,32 грн., загальні витрати за кредитом 598,32 грн. (а.с.11-24).
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора електронного підпису 06846, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - butadenis8@gmail.com, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».(а.с.9,24).
Додатковими угодами №15436631 та №15575316 до договору надання коштів у кредит №71665122 від 05.07.2025 року продовжено строк кредитування до 65 днів (а.с.28-33).
Позикодавець на виконання п.2.1 Договору позики №71665122 від 05.07.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на картковий рахунок фізичної особи). Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією 3b9f4b02-91c1-4fc0-a924-f2e355c274a8 від 05.07.2025 року, яка у свою чергу є первинним бухгалтерським документом, що складений та підписаний в електронній формі (а.с.36,37).
Згідно Договору факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 року між ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №71665122 від 05.07.2025 року (а.с.41-59).
В порушення умов договору позики, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за договором позики у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за договором у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 10146,18 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 696,18 грн. - сума заборгованості за процентами, 450,00 грн. - сума заборгованості за комісією, 6000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, 0 грн.- сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування (а.с.10).
Відповідно до ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у зобов`язанні належним чином.
Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Позивачем підтверджено укладення кредитного договору між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем. Також підтверджено відступлення права вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610, 611 ЦПК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд вважає, що позовні вимоги позивача до ОСОБА_1 у частині стягнення суми основного боргу (тіла кредиту) та нарахованих процентів за вказаним договором є обґрунтованими та доведеними, оскільки знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Судом встановлено, що фактично отримані та використані відповідачем грошові кошти у добровільному порядку не повернуті, а зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконані. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення суми тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У стягненні заборгованості за комісією у сумі 450 грн. необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб; ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).
Тобто, положеннями Закону України «Про споживче кредитування» чітко визначено, що до загальних витрат за споживчим кредитом віднесені комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 13.07.2022 року, справа №363/1834/17 виснувала, що банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З вищенаведеної постанови Великої Палати вбачається, що банк (в даному випадку фінансова установа) не вправі встановлювати комісію за дії, які вчиняються з метою встановлення правовідносин, а саме укладення кредитного договору. Оскільки, комісія за надання кредиту/позики пов`язана з встановленням правовідносин у сфері споживчого кредитування, то комісії за надання кредиту не підлягають стягненню.
Таким чином, заборгованість за комісією у загальній сумі 450 грн. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.
У стягненні суми заборгованості за пенею/неустойкою у сумі 6000 грн. необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 року за № 2120-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитоавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З цих підстав, заборгованість за пенею/неустойкою у загальній сумі 6000 грн. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.
В частині вимоги позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При вирішенні питання щодо розподілу судового збору, суд ураховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ТОВ "Укр кредит фінанс" у розмірі 969,91 грн. 
Згідно п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з положеннями ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У позовній заяві наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку з розглядом справи. До таких, окрім судового збору входять витрати на правничу допомогу на загальну суму 4500,00 грн.  – витрати, понесені на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано Договір № 22-08/25ДІЛ про надання професійної правничої допомоги від 22.08.2025 року, витяг з Акту №4-ДІЛ приймання-передачі послуг за даним Договором, акт-приймання передачі справ на надання правничої допомоги, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 22.08.2025 року, ордер про надання правничої допомоги серії АХ №1287256 та свідлцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099 (а.с.68-85).
Велика Палата Верховного Суду у рішенні 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, зазначала про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Рішеннями ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 та у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року стверджено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим і відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення витрат на грошову допомогу у даній справі є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді та досягнення обумовленого між сторонами успішного результату.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" щодо покладення витрат на професійну (правничу) допомогу на відповідача, в частині стягнення 4 500,00 грн. вищезгаданим нормам закону не відповідає, витрати у заявленій сумі не мають характеру необхідних, не співрозмірні із виконаною роботою в суді, у зв`язку з чим в даній частині позовних вимог належить відмовити.
Керуючись ст. 12, 18, 76, 81, 128, 133, 134, 137, 141, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов директора ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП" - Велікданов Сергія Костянтиновича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2  на користь ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП", юридична адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, код ЄДРПОУ 44280974 заборгованість за Договором кредиту № 71665122 від 05 липня 2025 року в розмірі 3696 (три тисячі шістсот дев"яносто шість) гривні 18 коп., з яких: 
-3 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 696,18 грн. - сума заборгованості за процентами;

Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2  на користь ТОВ "ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП", юридична адреса 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, код ЄДРПОУ 44280974 понесені судові витрати в розмірі 969 (дев"ятсот шістдесят дев"ять) гривень 91 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯ  П.І.Уліганинець 
10.09.2026 року.