Справа № 202/6104/26
Провадження № 2/202/5051/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

03 вересня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого - судді Мачуського О.М.
за участю: секретаря судового засідання Карасьової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,- 

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2026 року представник ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулась до Індустріального районного суду міста Дніпра з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договір № 75173467 від 22.08.2021 року в загальному розмірі 10218,90 гривень, а також понесених судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22 серпня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір № 75173467, за умовами якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. 
27.01.2022 було укладено договір № 27/01/2022 відповідно до якого ТОВ "1 безпечне агентство необхідних кредитів" відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75173467.
10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75173467. Таким чином ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 10218,90 гривень, з яких: 3000,00 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 7164,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 48,00 гривень - інфляційні збитки; 6,90 гривень - 3% річних.
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 порушив умови договору № 75173467 від 22.08.2021 року щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» в розмірі 10218,90 гривень, останнє вимушене звернутись до суду за захистом свої прав та інтересів. 
Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. 23 червня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались.
Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, натомість в прохальній частині позову директор ТОВ «Коллект Центр» зазначила, що просить розглянути справи за відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів», як позикодавцем, та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено Договір позики № 75173467 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 22.08.2021 року (далі – Договір позики).
Договір укладено у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису Позикодавця та електронного підпису одноразовим ідентифікатором Позичальника, згідно Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19);від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження№ 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року справа № справа № 524/5556/19 (провадження № № 61-16243 св 20).
Тобто, судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» на веб-сайті https://mycredit.ua, через особистий кабінет надав всі необхідні дані для встановлення особи та оформлення договору та шляхом використання одноразового ідентифікатора 3JMK33НpЧУ, який через телекомунікаційну систему направлений на електронну адресу відповідача, підписав електронний Договір позики № 75173467 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 22.08.2021 року, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилась до моменту укладання.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Договір позики № 75173467 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 22.08.2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Отже, виниклі між сторонами правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про електрону комерцію», Законом України «Про електронний цифровий підпис» та Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 1. Договору позики за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.
Умовами Договору позики також визначено, що сума позики – 3000,00 гривень (п. 2.1. Договору позики); строк договору - 30 днів (п. 2.2. Договору позики); процентна (базова)/день – 1,99 % (п. 2.3. Договору позики); дата надання позики – 22.08.2021 року; дата повернення позики – 21.09.2021 року; Знижена процентна ставка/день, % (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності) – 0,80%; процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину) – 2,70 % за день; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1253,68%.
Між сторонами по справі виникли правовідносини на підставі кредитних договорів, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за Договором позики виконало, та надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника, номер якої зазначено при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» вих. № КД-000163781/ТНПП від 07.05.2026 року.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Договору позики, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши грошові кошти у позику. 
Разом з тим, всупереч умов Договору позики, відповідач не виконував своїх зобов`язань за Договором у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, розмір якої, відповідно до складеного ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку, станом 27.01.2022 року складає 10164,00 гривень, з яких: 3000,00 гривень – заборгованість за основною сумою позики; 7164,00 гривень – заборгованість по відсотках за користування позикою. 
Щодо наявності у ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до відповідача за Договором позики № 75173467 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 22.08.2021 року, суд зазначає наступне.
27 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №27/01/2022 від 27.01.2022 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступає, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, зазначеними в реєстрі боржників.
Згідно з Витягом з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу № 27/01/2022 від 27 січня 2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 за договором № 75173467 року, сума заборгованості за яким склала 10164,00 гривень (п. 2584).
Відповідно до складеного ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунку, станом на 10.03.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за договором № 75173467 складає 10218,90 гривень, з яких: 3000,00 гривень – заборгованість по основній сумі кредиту; 7164,00 гривень – заборгованість по відсоткам; 6,90 гривень – 3% річних; 48,00 гривень – інфляційні втрати.
10 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги 10.03.2023 року, у відповідності до умов якого, ТОВ «Вердикт Капітал» відступає, а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за Договорами, зазначеними в реєстрі боржників.
Згідно з Реєстром боржників, що є Додатком № 1 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж)прав вимоги 10.03.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до ОСОБА_1 договором № 75173467 в розмірі 10218,90 гривень, що складається з: 3000,00 гривень – заборгованість по основній сумі кредиту; 7164,00 гривень – заборгованість по відсоткам; 54,90 гривень – відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України (п. 26486).
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Отже, до ТОВ «Коллект Центр» відповідно до укладених Договору факторингу № 27/01/2022 від 27 січня 2022 року, Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги 10.03.2023 року, перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 75173467 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 22.08.2021 року.
Після отримання права вимоги за вказаними кредитними договорами, ТОВ «Коллект Центр» не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій, однак заборгованість відповідачем не погашалась, а її загальний розмір, відповідно до наданого позивачем розрахунку, складає 10218,90 гривень, з яких: 3000,00 гривень – заборгованість по основній сумі кредиту; 7164,00 гривень – заборгованість по відсоткам; 6,90 гривень – 3% річних, нараховані за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року; 48,00 гривень – інфляційні втрати, нараховані за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Разом з тим, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконував у зв`язку з чим, за ним утворилась заборгованість яка згідно з наданими позивачем розрахунками, станом на 03.06.2026 року складає 10218,90 гривень, з яких: 3000,00 гривень – заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 7164,00 гривень – залишок заборгованості за відсотками за користування кредитом; 6,90 гривень – відсотки, нараховані за ст. 625 ЦК України; 48,00 гривень – інфляційні втрати, нараховані за ст. 625 ЦК України.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як встановлено судом, відповідач отримав та використав позику, про що свідчить розрахунок заборгованості, однак взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконував, у зв`язку з чим допустив виникнення заборгованості.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за Договором, суду не надано.
Враховуючи викладене, оскільки доказів повернення позики чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором позики № 75173467 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 22.08.2021 року в розмірі 10218,90 гривень, з яких: 3000,00 гривень – заборгованість по основній сумі кредиту; 7164,00 гривень – заборгованість по відсоткам; 6,90 гривень – 3% річних, нараховані за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року; 48,00 гривень – інфляційні втрати, нараховані за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.
Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено Договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року.
Обсяг виконаних робіт визначений у Витязі з Акту № 22 про надання юридичної допомоги від 29.05.2026 року, згідно з яким, позивачу надано правову допомогу на суму 9000,00 гривень. 
Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем ТОВ «Коллект Центр» були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2662,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 0658970137 від 15.06.2026 року.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2662,40 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 16, 526-530, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю. «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, заборгованість за Договором позики № 75173467 (на умовах повернення позики в кінці строку) від 22.08.2021 року в розмірі 10218,90 гривень, з яких: 3000,00 гривень – заборгованість по основній сумі кредиту; 7164,00 гривень – заборгованість по відсоткам; 6,90 гривень – 3% річних, нараховані за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року; 48,00 гривень – інфляційні втрати, нараховані за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю. «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі, якщо повне рішення не було вручено позивачу у день його проголошення або складення, останній право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя         О.М. Мачуський