Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/3571/25
Номер провадження2/173/734/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

16 вересня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.
Позов обґрунтовано тим, що 26.04.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1545-9866, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог законодавства про електронну комерцію.
Позивач виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 10000 грн. Відповідач отримав кредитні кошти, однак належним чином умови договору не виконав, кредит та нараховані проценти не сплатив.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору позивач просить стягнути з нього заборгованість станом на 22.10.2025 у загальному розмірі 34400,00 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту – 10000,00 грн, процентами за користування кредитом – 17900,00 грн, процентами, нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України, – 5000,00 грн та комісією – 1500,00 грн, а також витрати зі сплати судового збору.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено, що 26.04.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1545-9866, який підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
За умовами кредитного договору Кредитодавець надав Позичальнику кредит у розмірі 10000,00 грн строком на 365 календарних днів, з датою повернення 25.04.2026. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок (електронний платіжний засіб) Позичальника.
Базовий період за договором становить 23 календарних дні.
Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за його видачу у строки, визначені графіком платежів. 
Стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,00 % за кожен день користування кредитом, пільгова процентна ставка – 0,74 % за кожен день користування. Комісія за видачу кредиту становить 15,00 % від суми виданого кредиту та нараховується у день його видачі.
Договором передбачено програму лояльності, відповідно до якої Позичальнику надається можливість користуватися кредитом за зниженою процентною ставкою. Згідно з п. 10.1 договору знижена процентна ставка становить 1,00 % за кожен день користування кредитом до 180 дня користування кредитом (включно).
У разі невиконання Позичальником зазначених умов з наступного дня після порушення нарахування процентів здійснюється за стандартною ставкою 1,00 % до повного погашення відповідної заборгованості. Після повного погашення простроченої заборгованості застосування зниженої ставки відновлюється з наступного дня.
Відповідно до договору № 1545-9866 від 26.04.2025 відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На виконання умов договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» перерахувало відповідачу кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом їх зарахування 26.04.2025 на платіжну картку № НОМЕР_1 ; номер транзакції в системі EasyPay – 1596925336, що підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» вих. 17294 від 30.10.2025 та довідкою про перерахування суми кредиту №1545-9866 від 26.04.2025 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1545-9866 від 26.04.2025 станом на 22.10.2025 загальна сума заборгованості становить 34400,00 грн, яка складається із заборгованості за основною сумою кредиту – 10000,00 грн, процентами за користування кредитом – 17900,00 грн, процентами, нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України, – 5000,00 грн та комісією – 1500,00 грн.
Позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту згідно з умовами договору № 1545-9866 від 26.04.2025 та погашення заборгованості, в якій зазначено про наявність простроченої заборгованості за кредитом, процентами, комісією та нарахованими сумами за ст. 625 ЦК України у загальному розмірі 34400,00 грн.
Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та погодженні його умов з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а зміст договору становлять погоджені сторонами умови та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту, а електронний договір, підписаний електронним підписом, у тому числі одноразовим ідентифікатором, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, договір, укладений в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є належною письмовою формою правочину.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання процентів від суми позики, а згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються договором.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом належать, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту.
З наданих позивачем доказів убачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, тоді як відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, отримані кошти та передбачені договором платежі у встановлені строки не сплатив, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту кредитор має право вимагати повернення заборгованості за тілом кредиту, сплати належних процентів та комісії.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за договором про відкриття кредитної лінії надало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, однак відповідач обов`язку щодо їх повернення належним чином не виконав, заборгованість за тілом кредиту, процентами та комісією за надання кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Водночас суд не погоджується з доводами позивача щодо правомірності нарахування процентів річних на підставі статті 625 ЦК України, тобто за прострочення виконання зобов`язання, з огляду на таке.
17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким, зокрема, було внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює правила звільнення позичальника від відповідальності у разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань.
Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи зазначене, вимога позивача про стягнення заборгованості за процентами річних на підставі статті 625 ЦК України задоволенню не підлягає.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково.
Відповідач не надав доказів на спростування встановлених судом обставин щодо отримання кредитних коштів, а також не надав доказів повного чи часткового виконання зобов`язань за договором або іншого розміру заборгованості.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених витрат зі сплати судового збору в розмірі 2070,31 грн (29400 / 34400 ? 2422,40 грн).
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263–265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26 офіс 407, ЄДРПОУ 38548598) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 )– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 29400 (двадцять дев`ять тисяч чотириста) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2070 (дві тисячі сімдесят) грн 31 коп.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту.

Суддя:          Є.В. Челюбєєв