номер провадження справи 17/82/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2026 Справа № 908/1253/26
м. Запоріжжя 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Корсуна В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/1253/26

за позовною заявою: Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206
до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАМІЯ”, 69118, м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), буд. 3Ж
про стягнення 100 186,98 грн
СУТЬ СПОРУ:

25.05.26 до Господарського суду Запорізької області в системі “Електронний суд” надійшла позовна заява за вих. від 22.05.26 № 02/03.3-20/01779 Запорізької міської ради з вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАМІЯ” (надалі ТОВ “ЗАМІЯ”) про стягнення безпідставно набутого майна (коштів) у період з 01.04.24 по 12.09.24 включно в розмірі 118 762,68 грн.
26.05.26 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/1253/26 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.
Ухвалою від 01.06.26 судом позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/1253/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.
05.06.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшла заява за вих. від 05.06.26, в якій представник позивача на виконання п. 5 ухвали суду від 01.06.26 повідомляє суд, що станом на 05.06.26 відсутнє інше листування між сторонамиз предмету спору, окрім того, що надане до позовної заяви.
16.06.26 до суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив за вих. від 16.06.26 на позовну заяву (зареєстрований канцелярією суду та переданий судді 17.06.26), в якому представник відповідача заперечує проти позову та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
29.06.26 до суду в системі «Електронний суд» від представника позивача надійшли:
- заява за вих. від 29.06.26 про зменшення позовних вимог, в якій останній просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуте майно (кошти) у період з 01.04.24 по 12.09.24 включно в розмірі 100 186,98 грн;
- відповідь за вих. від 29.06.26 на відзив, в якій останній заперечив проти відзиву відповідача, усунув арифметичну помилку щодо суми заборгованості та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуте майно (кошти) у період з 01.04.24 по 12.09.24 включно в розмірі 100 186,98 грн.
Враховуючи положення ч. 1, ч. 4 ст. 116 та ст. 248 ГПК України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 30.07.26 включно.
Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 4 ст. 166 ГПК України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Згідно із ч. 4 ст. 167 ГПК України, заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.
Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.
Судом прийнято до розгляду: відзив відповідача за вих. від 16.06.26 на позовну заяву та відповідь позивача на відзив за вих. від 29.06.26.
Розглянувши заяву позивача за вих. від 29.06.26 про зменшення позовних вимог, судом задоволено вказану заяву в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Частиною 2 ст. 46 ГПК України унормовано, що крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу позивач, зокрема, вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи ст. ст. 42, 46 та ч. 2 ст. 252 ГПК України, судом прийнято до розгляду заяву представника позивача за вих. від 29.06.26 про зменшення позовних вимог та в подальшому судом розглядаються вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на свою користь безпідставно набуте майно (кошти) у період з 01.04.24 по 12.09.24 включно в розмірі 100 186,98 грн.
В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві за вих. від 22.05.26 № 02/03.3-20/01779 (з урахуванням заяви за вих. від 29.06.26 про зменшення позовних вимог) та у відповіді за вих. від 29.06.26 на відзив зазначає, що 13.06.18 ТОВ “ЗАМІЯ” набуло право власності на нерухоме майно – автозаправний комплекс, загальною площею 29,3 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 3Ж. Вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці з кадастровим № 2310100000:03:038:0119. Земельна ділянка кадастровий номер 2310100000:03:038:0119 належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської раді на праві комунальної власності. Договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване належне на праві власності ТОВ “ЗАМІЯ” нерухоме майно, між позивачем та відповідачем не укладений. Рішенням Запорізької міської ради від 20.05.24 №137 “Про перейменування вулиці Чубанова по вулицю Домаха у місті Запоріжжя”, перейменовано вулицю Чубанова на Домаха. Згідно листа Департаменту управління активами Запорізької міської ради №3823/01/01-07 від 15.04.26, відповідно до наявної інформаційної бази (договорів оренди землі, укладених Запорізькою міською радою) на земельну ділянку з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 по вул. Домаха (Чубанова), 3Ж з ТОВ «ЗАМІЯ» значиться договір оренди землі від 13.09.24 № 202403000100120 з додатковою угодою до нього від 12.01.26 № 202603000400021 строком до 20.05.34 (для розташування автозаправного комплексу). До 13.09.24 договір оренди землі з ТОВ «ЗАМІЯ» не обліковується. Згідно з інформацією з листа Департаменту фінансової та бюджетної політики ЗМР від 16.04.26 № 06.1-14/705 за наявними в базі ІАС даними ТОВ «ЗАМІЯ» за період з 01.04.24 по 28.02.26 за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» до бюджету Запорізької територіальної громади в цілому сплачено: з 01.04.24 по 31.12.24 - 74 302,80 грн; в 2025 році – 280 466,75 грн; з 01.01.26 по 28.02.26– 0,00 грн. В період з 01.04.24 по 28.02.26 року за кодом класифікації доходів бюджету 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» до бюджету Запорізької територіальної громади кошти не надходили. В період з 01.04.24 по 28.02.26 за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» до бюджету Запорізької територіальної громади в цілому сплачено: з 01.04.24 по 31.12.24 - 0,00 грн; в 2025 році – 57 130,02 грн; з 01.01.26 по 28.02.26 – 0,00 грн. Згідно звіту руху коштів на рахунках за період з 01.01.24 по 31.12.24 ТОВ «ЗАМІЯ» сплачено 74 302,80 грн з призначенням платежу – орендна плата згідно договору оренди землі від 13.09.24 № 202403000100120; з 01.01.25 по 31.12.25 сплачено 280 466,75 грн з призначенням платежу – орендна плата згідно договору оренди землі від 13.09.24 № 202403000100120; 12.06.25 ТОВ «ЗАМІЯ» сплачено 57 130,02 грн з призначенням платежу – по справі № 908/1956/24. Наведене вище свідчить про безоплатне та безпідставне користування ТОВ «ЗАМІЯ» земельною ділянкою комунальної форми власності, площею 0,1100 га, кадастровий № 2310100000:03:038:0119 без правовстановлюючих документів, за період часу з 01.04.24 по 12.09.24 (включно), що є порушенням вимог ст. 206 Земельного кодексу України щодо платності використання землі. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.11.24 у справі № 908/1956/24 позовні вимоги Запорізької міської ради до ТОВ “ЗАМІЯ” про стягнення 588 964,38 грн доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право користування, за період з 01.01.21 по 31.03.24 задоволено частково. Вирішено стягнути з ТОВ “ЗАМІЯ” на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна (недотриманої орендної плати за землю) за період з 23.12.23 по 31.03.24 в розмірі 57 130,02 грн та витрати на сплату судового збору за подання позову в розмірі 685,56 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.25 рішення Господарського суду Запорізької області від 11.11.24 у справі № 908/1956/24 залишено без змін. В порядку ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 30.06.15 Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», згідно з яким вирішено, зокрема, впровадити оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.01.16. Рішення за №7 було оприлюднене 14.07.15 в газеті «Запорізька Січ» та набрало чинності з 01.01.16. 30.06.15 Запорізька міська рада прийняла рішення № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю). Відповідно до додатку 3 цього рішення, встановлено розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). 28.11.18 Запорізька міська рада прийняла рішення № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю». Зазначеним рішенням Запорізькою міською радою було встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Відповідно до рішень ЗМР №6, №26 річний розмір орендної плати для земельної ділянки з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 складає 6% від нормативної грошової оцінки (земельні ділянки - земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій). Згідно із ст. 289 ПК України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. Відповідно до листа Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 13.01.25 № 6-28-0.22-18/71-25 повідомила значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 1996-2025 роки. Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за попередній рік застосовується для розрахунку податкового зобов`язання на наступний рік. Згідно Витягу № НВ-2300003812024 від 11.01.24 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: 2310100000:03:038:0119 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), буд. 3Ж, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 3534905,00грн. Запорізькою міською радою складено наступний розрахунок, щодо розміру недоотриманих доходів за фактичне користування Відповідачем земельною ділянкою загальною площею 0,11 га, з кадастровими номерами 2310100000:03:038:0119 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), буд. 3Ж, без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.04.24 по 12.09.24 (включно), а саме: Плата за 2024 рік (з 01.04.24 по 12.09.24): 3 715 140,00 (нго 2024) * 6% = 222 908,40 грн. (за 12 місяців). В місяць – 222 908,40 / 12 = 18 575,70 грн. В день - 222 908,40 / 366 = 609,04 грн. 609,04 * 12 днів (вересень 2024) = 7 308,48 грн. (за вересень 2024), 18 575,70 * 5 місяців (квітень-серпень 2024) = 92 878,50 грн. За період з 01.04.24 по 12.09.24 – 7 308,48 + 92 878,50 = 100 186,98 грн. А тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь загальний розмір доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за користування земельною ділянкою з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 за період з 01.04.24 по 12.09.24 (включно) у розмірі 100 186,98 грн.
Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві за вих. від 16.06.26 на позовну заяву. Просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі зазначивши, що:
- позивач зазначає про направлення на адресу ТОВ «ЗАМІЯ» вимоги щодо добровільного відшкодування коштів. Разом з тим, така вимога була направлена за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха, 3. Водночас, юридичною адресою ТОВ «ЗАМІЯ», а також адресою земельної ділянки, щодо якої виник спір, є: м. Запоріжжя, вул. Домаха, 3ж. Таким чином, вимога була направлена не за місцезнаходженням відповідача та не за адресою спірної земельної ділянки. Відповідно до ст. ст. 3 та 13 Цивільного кодексу України, учасники цивільних правовідносин повинні діяти добросовісно, розумно та справедливо. Направлення вимоги за адресою, яка не відповідає місцезнаходженню відповідача, фактично позбавило ТОВ «ЗАМІЯ» можливості надати пояснення, заперечення або врегулювати спір до звернення позивача до суду. Хоча досудове врегулювання для даної категорії спорів не є обов`язковим, наведені обставини свідчать про недобросовісну поведінку позивача та неналежне з`ясування ним фактичних обставин справи;
- позивач не враховує, що ТОВ «ЗАМІЯ» не ухилялось від оформлення прав на земельну ділянку. Рішенням 8 скликання позачергової сесії Запорізької міської ради № 203/126 від 20.05.24 було прийнято рішення про передачу ТОВ «ЗАМІЯ» в оренду земельної ділянки площею 0,1100 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха, 3ж, кадастровий номер 2310100000:03:038:0119. Після прийняття зазначеного рішення ТОВ «ЗАМІЯ» вчинило всі необхідні дії для оформлення права оренди земельної ділянки. Разом із тим договір оренди земельної ділянки був підписаний та зареєстрований лише 13.09.24 за № 202403000100120, тобто майже через 4 місяці після прийняття відповідного рішення Запорізькою міською радою. Відповідач не мав можливості одноосібно оформити право оренди земельної ділянки без участі Запорізької міської ради як орендодавця. Таким чином, затримка укладення договору оренди не може автоматично покладатися на відповідача без надання належних доказів його винної поведінки. При цьому, після укладення договору оренди ТОВ «ЗАМІЯ» сумлінно виконує свої обов`язки орендаря, своєчасно сплачує орендну плату, податки та збори, а заборгованість перед бюджетом відсутня. Позивач не надав жодного доказу того, що саме дії або бездіяльність ТОВ «ЗАМІЯ» стали причиною укладення договору лише 13.09.24. Отже, Позивач не довів обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог, чим порушив вимоги ст. ст. 74 та 79 ГПК України;
- рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1956/24 за позовом Запорізької міської ради до ТОВ «ЗАМІЯ» вже було вирішено питання щодо стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою за період з 01.01.21 по 31.03.24. У даній справі позивач просить стягнути кошти за період з 01.04.24 по 12.09.24. При цьому у власному розрахунку позивач зазначає, що тривалість такого користування становить 6 місяців 12 днів. Однак, арифметично період з 01.04.24 по 12.09.24 складає: квітень – 30 днів; травень – 31 день; червень – 30 днів; липень – 31 день; серпень – 31 день; вересень – 12 днів. Отже, загальна тривалість спірного періоду становить 5 місяців 12 днів, а не 6 місяців 12 днів. Таким чином, позивачем допущено арифметичну помилку при визначенні одного з ключових елементів розрахунку позовних вимог. Зазначене ставить під сумнів правильність усього розрахунку та свідчить про недоведеність розміру заявлених вимог;
- згідно зі ст. 1212 ЦК України, для виникнення обов`язку повернути безпідставно збережені кошти повинні бути належним чином доведені всі елементи відповідного зобов`язання. Сам факт існування земельної ділянки або розташування на ній об`єкта нерухомості не є безумовною підставою для автоматичного стягнення заявленої суми. Позивач повинен довести: фактичне користування земельною ділянкою саме у спірний період; обсяг такого користування; правильність визначення площі земельної ділянки; правильність нормативної грошової оцінки; правильність розрахунку суми стягнення. Проте, до матеріалів справи не надано належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували зазначені обставини. Відповідно до ст. 79 ГПК України, обставина вважається доведеною лише тоді, коли докази на її підтвердження є більш вірогідними, ніж докази на її спростування. Позивач не довів належними доказами фактичне використання ТОВ «ЗАМІЯ» земельної ділянки у заявленому ним обсязі протягом усього спірного періоду.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Наявні матеріали справи за № 908/1253/26 дозволяють розглянути справу по суті спору.
За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, а також наявними випадками відключеннями будівлі суду від електропостачання, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти. 
При цьому, судом враховано, що:
- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається; 
- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя; 
- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді; 
- сторони по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.06.15 Запорізькою МР прийнято рішення № 6 “Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)”, згідно з яким вирішено, зокрема в п. 4, встановити розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки) (додаток 3). В додатку № 3 цього рішення наведені розміри орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Зокрема, зазначено, що для земельних ділянок, наданих для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій, розмір орендної плати у відсотках від їх нормативної грошової оцінки становить 6. 
30.06.15 Запорізькою МР прийнято рішення № 7 “Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя”, згідно з яким вирішено, зокрема в п. 3 зазначено, що базова вартість одного квадратного метра земель міста Запоріжжя станом на 01.01.13 становить 239,50 грн, та з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік – 299,14 грн. В пункті 7 цього рішення зазначено про введення в дію нормативну грошову оцінку земель міста з 01.01.16.
28.11.2018 Запорізька міська рада прийняла рішення № 26 “Про встановлення розміру орендної плати за землю”, яким встановлено розміри орендної плати за використання земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності в межах міста Запоріжжя (у відсотках від їх нормативної грошової оцінки). Відповідно до додатку до вказаного рішення річний розмір орендної плати за земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій, становить 6 % від їх нормативної грошової оцінки. 
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.24 за № 361547034, товариство з обмеженою відповідальністю “ЗАМІЯ” 13.06.18 набуло право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 3Ж, а саме: автозаправний комплекс у складі: операторська-кафе-магазин, літ. А,загальною площею 29,3 кв.м.; навіс літ. Б,; стела № 1; ємність № 2; заправна колонка № 3; ємність № 4, заправна колонка № 5; заправна колонка № 6; замощення І. Право власності на вказане нерухоме майно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно13.06.18, номер запису про право власності 26638503. 
Рішенням Запорізької міської ради від 20.05.24 № 137 «Про перейменування вулиці Чубанова на вулицю Домаха у місті Запоріжжя», перейменовано вулицю Чубанова на Домаха.
Згідно з Витягом № НВ-2300003812024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 (станом на 11.01.24) становить 3 534 905,00 грн.
Відповідно до Витягу № НВ-2300102642024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 станом на 31.07.24 становить 3 715 140,00 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.11.24 у справі № 908/1956/24 (яке набрало законної сили 27.05.25) позовні вимоги Запорізької міської ради до ТОВ “ЗАМІЯ” про стягнення 588 964,38 грн доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право користування, за період з 01.01.21 по 31.03.24 задоволено частково. Вирішено стягнути з ТОВ “ЗАМІЯ” на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна (недотриманої орендної плати за землю) за період з 23.12.23 по 31.03.24 в розмірі 57 130,02 грн та витрати на сплату судового збору за подання позову в розмірі 685,56 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. 
Вказаним рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.11.24 у справі № 908/1956/24 (яке набрало законної сили 27.05.25) встановлено (дослівно):
«… Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 361547034 від 11.01.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю “ЗАМІЯ” (відповідач у справі) 13.06.2018 набуло право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 3Ж, а саме: автозаправний комплекс у складі: операторська-кафе-магазин, літ. А,загальною площею 29,3 кв.м.; навіс літ. Б,; стела № 1; ємність № 2; заправна колонка № 3; ємність № 4, заправна колонка № 5; заправна колонка № 6; замощення І.
Право власності на вказане нерухоме майно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно13.06.2018, номер запису про право власності 26638503.
Належне відповідачу на праві власності нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,1100 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 3Ж, з кадастровим номером 2310100000:03:038:0119.
Земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:03:038:0119, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 3Ж, належить територіальній громаді м. Запоріжжя в особі Запорізької міської раді на праві комунальної власності.
Доказів на спростування цього факту матеріали справи не містять.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Запорізької міської ради від 30.10.2019 № 37/67 ТОВ “ЗАМІЯ” надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Чубанова, 3 Ж для розташування автозаправного комплексу.
08.01.2024 ТОВ “ЗАМІЯ” звернулося з клопотанням вих. № 03/1-2024/1 від 03.01.2024 до Запорізької міської ради (вх. № 00037/2033-37/02) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (користування) та передачу ТОВ “ЗАМІЯ” в оренду строком на 19 років без зміни меж та цільового призначення земельної ділянки земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:03:038:0119, площею 0,01100 га за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 3Ж, з цільовим призначенням 12.11 “Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу”.
Згідно Витягу № НВ-2300003812024 від 11.01.2024 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером: 2310100000:03:038:0119 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 3Ж, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки становить 3 534 905,00 грн.
Згідно листа Департаменту управління активами Запорізької міської ради № 2794/0/01-07/3783 від 30.04.2024 відповідно до наявної інформаційної бази (договорів оренди землі, укладених Запорізькою міською радою) на земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:03:038:0119 по вул. Чубанова, 3Ж договір оренди землі з ТОВ “ЗАМІЯ” не обліковується. Рішення про передачу в оренду ТОВ “ЗАМІЯ” земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:03:038:0119 по вул. Чубанова, 3Ж Запорізькою міською радою не приймалося. 
Відповідно до повідомлення Департаменту фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради від 29.04.2024 за № 06.1-14/726 за наявними даними інформаційно-аналітичної системи управління плануванням та виконанням місцевих бюджетів “LOGIKA”, через яку у відповідності до норм Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 627 здійснюється інформаційна взаємодія між органами, що контролюють справляння надходжень бюджету та органами місцевого самоврядування, юридичні особи ТОВ “ЗАМІЯ” як платник орендної плати за землю за період з 01.01.2021 по 31.03.2024 в базі ІАС відсутнє. …».
Крім того, в мотивувальній частині вказаного рішення Господарського суду Запорізької області від 11.11.24 у справі № 908/1956/24 (яке набрало законної сили 27.05.25) викладено (дослівно):
«…У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами ч. 1 ст. 21 Закону України “Про оренду землі” визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Отже, у зв`язку з розміщенням на земельній ділянці об`єктів нерухомості відповідача, у відповідача існує обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати на підставі цього право оренди.
30.10.2019 відповідачем отримано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Чубанова, 3Ж для розташування автозаправного комплексу, проте договір оренди щодо зазначеної земельної ділянки станом на час судового розгляду не укладений. 
Таким чином, використання спірної земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення позбавило Запорізьку міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї ділянки дохід у розмірі орендної плати. 
З аналізу змісту норм ст. 1212-1214 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Вказана правова позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.
Таким чином, збереження відповідачем коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх несплати позивачу.
Відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов, як і орендар за договором оренди. …
… На підтвердження розміру нормативної грошової оцінки землі до позову позивачем було додано електронний Витяг № НВ-2300003812024 із технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 11.01.2024.
Крім того, відповідно до ст., ст. 13, 15, 18, 20, 23 Закону України “Про оцінку земель”, ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати за землю використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Нормативна грошова оцінка проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.
Нормативна грошова оцінка земель міста Запоріжжя, яка затверджена рішенням Запорізької міської ради № 7 від 30.06.2015, діє на сьогоднішній день і використовується органами Держгеокадастру для видачі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку. Тобто, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя не затверджується щорічно. Щорічно можна отримати витяг з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки.
Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а виходячи з вимог статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до Закону.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18. 
Як вже зазначалося вище, для розрахунку плати за землю позивач використовував витяг про нормативну грошову оцінку землі в цінах 2024 року.
Згідно вказаного розрахунку загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 01.01.2021 по 31.03.2024, становить 588 964,38 грн. …
… Згідно з частинами 1-5, 9 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Отже, земельна ділянка є сформованою, якщо їй присвоєно кадастровий номер та здійснено її реєстрацію у Державному земельному кадастрі.
Про необхідність застосування статті 79-1 ЗК України та положень Закону України “Про Державний земельний кадастр” при розгляді вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18, в яких зроблено висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою позивач просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові. У випадку відсутності сформованості спірної земельної ділянки, як об`єкту цивільних прав вказане свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Як свідчать матеріали справи, зокрема, наданий відповідачем Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2100532062023 від 22.12.2023, виданий ТОВ “ЗАМІЯ”, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:03:038:0119 площею 0,1100 га, категорія земель: Землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, вид цільового призначення – 12.11. Для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, відбулась 22.12.2023.
З залученого судом до матеріалів справи листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 21.10.2024 № 18-8-0.37-1-3848/2-24, адресованого Департаменту правового забезпечення Запорізької міської ради, також слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:03:038:0119, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 3Ж, є зареєстрованою з 22.12.2023 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. 
За таких обставин, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:03:038:0119, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 3Ж, є сформованим об`єктом цивільних прав лише з 22.12.2023. 
З урахуванням викладеного, суд констатує, що позивачем доведено належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, факт користування відповідачем спірною земельною ділянкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, буд. 3Ж, з кадастровим номером: 2310100000:03:038:0119, без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), лише за період з 23.12.2023 по 31.03.2024, внаслідок чого в силу вимог чинного законодавства у відповідача виник обов`язок зі сплати доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, за цей період в наступному розмірі:
- 52 154,10 грн. (сума недоотриманої орендної плати з 01.01.2024 по 31.03.2024, що дорівнює 90 діб);
- 4 975,92 грн. (сума недоотриманої орендної плати з 23.12.2023 по 31.12.2023, що дорівнює 9 діб): 
201 802,38 грн./365 = 552,88 грн., 
552,88 грн. х 9 = 4 975,92 грн., де
201 802,38 грн. – розмір орендної плати за земельну ділянку за 2023 рік, 
365 – кількість діб у 2023 році,
552,88 грн. – розмір орендної плати за добу в 2023 році, 
9 – кількість діб у періоді з 23.12.2023 по 31.12.2023.
Отже, згідно здійсненого судом перерахунку загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування відповідачем земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 23.12.2023 по 31.03.2024 складає: 4 975,92 грн. (2023 рік) + 52 154,10 грн. (за 2024 рік) = 57 130,02 грн. …».
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із листом державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру за вих. від 13.01.25 № 6-28-0.22-18/71-25 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік» (дослівно):
«… Значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік становить 1,12 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь.).
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно віддані проведення нормативної ірошової оцінки земель (пункт 289.2 статті 289 Податкового кодексу України).
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить; 1996 рік - 1,703; 1997 рік - 1,059; 1998 рік - 1,006; 1999 рік - 1,127; 2000 рік - 1,182; 2001 рік - 1.02; 2005 рік - 1.035; 2007 рік - 1.028; 2008 рік - 1,152; 2009 рік - 1,059; 2010 рік - 1,0; 2011 рік - 1,0; 2012 рік - 1.0; 2013 рік - 1,0: 2014 рік - 1,249; 2015 рік - 1.433 (крім сільськогосподарських угідь) і 1,2 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); 2016 рік - 1.0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,06 (для земель несільськогосподарського призначення); 2017 рік - 1.0; 2018 рік - 1.0; 2019 рік - 1.0. 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських уіідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1.1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік - 1.051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь).
Індексація нормативної грошової оцінки земель за 2002, 2003. 2004 та 2006 роки не здійснювалася. …».
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 06.01.26 за № 471391370, за ТОВ «ЗАМІЯ» зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха (стара назва вул. Чубанова), 3Ж, а саме: закінчений будівництвом об`єкт загальною площею 72 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1258355123101). Право власності на вказане нерухоме майно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18.08.25, номер запису про право власності 61179410.
У відповідності до листа департаменту управління активами Запорізької міської ради за вих. від 15.04.26 № 3823/01/01-07, згідно наявної бази договорів оренди землі, укладених Запорізькою міською радою, на земельну ділянку з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 значиться договір оренди землі від 13.09.24 № 202403000100120 з додатковою угодою до нього від 12.01.26 № 1202603000400021 по вул.Чубанова, З-ж у м. Запоріжжі, строком до 20.05.34 (для розташування, автозаправного комплексу).
Листом за вих. від 16.04.26 № 06.1-14/705 департамент фінансової та бюджетної політики Запорізької міської ради повідомило департамент правового забезпечення міської ради, що за наявними в базі ІАС даними ТОВ «ЗАМІЯ» за період з 01.04.24 по 28.02.26 за кодом класифікації доходів бюджету 18010600 «Орендна плата з юридичних осіб» до бюджету Запорізької міської територіальної громади в цілому сплачено: з 01.04.24 по 31.12.24 - 74 302,80 грн; в 2025 році - 280 466,75 грн; з 01.01.26 по 28.02.26 - 0,00 грн. За період з 01.04.24 по 28.02.26 за кодом класифікації доходів бюджету 18010500 «Земельний податок з юридичних осіб» до бюджету Запорізької міської територіальної громади кошти не надходили. За період з 01.04.24 по 28.02.26 за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» до бюджету Запорізької міської територіальної громади в цілому сплачено: з 01.04.24 по 31.12.24 - 0,00 грн; в 2025 році - 57 130,02 грн; з 01.01.26 по 28.02.26 - 0,00 грн. 
У відповідності до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23.04.26, земельна ділянка з кадастровим № 2310100000:03:038:0119, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 3Ж, належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності.
29.04.26 департамент правового запеспечення Запорізької міської ради направив ТОВ «ЗАМІЯ» (за адресою: 69118, м. Запоріжжя, вул. Домаха, 3) вимогу за вих. від 29.04.26 № 01/02-11/0884 про повернення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в якій вимагає в останнього невідкладно повернути суму доходу, отриманого від безпідставно набутого майна у вигляді недоплати з орендної плати за землю комунальної власності у розмірі 118 762,68 грн. 
Враховуючи те, що як стверджує позивач у своїх позовних вимогах у цій справі, ТОВ «ЗАМІЯ» користувалось земельною ділянкою з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 загальною площею 0,1100 га, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), 3Ж без достатньої правової підстави в період з 01.04.24 по 12.09.24, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про відшкодування відповідачем Запорізькій МР безпідставно набутих (збережених) коштів у вигляді несплаченої орендної плати за землю у розмірі 100 186,98 грн у відповідності до положень ст.ст. 1212-1214 ЦК України. 
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), суд дійшов висновку про наступне. 
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України «Про аграрні ноти» (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).
Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).
У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. 
Відповідно ст. 60 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.
Згідно із ст. 83 Земельного кодексу України (далі ЗК України), землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.
Матеріалами справи підтверджується, що власником земельної ділянки площею 0,1100 га, з кадастровим № 2310100000:03:038:0119, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), буд. 3Ж, є Запорізька МР (код ЄДРПОУ 04053915), тобто позивач у справі. 
У відповідності до ч. 3 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок комунальної власності юридичним особам у разі розташування на цих ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу.
Проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою (п. “ґ” ч. 2 ст. 25 Закону України “Про землеустрій”).
За змістом ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону, замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи. 
Згідно із ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, із визначеними щодо неї правами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 9 ст. 79^1 цього Кодексу, формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового №. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
Законом України “Про Державний земельний кадастр” визначено правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.
Так, згідно із ст. 1 Закону України “Про Державний земельний кадастр”, Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.
Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1 ст. 9 зазначеного Закону). 
Частиною 1 ст. 11 Закону України “Про Державний земельний кадастр” унормовано, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.
Як свідчать наявні матеріали цієї господарської справи, земельна ділянка площею 0,1100 га з кадастровим № 2310100000:03:038:0119, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), 3Ж, відноситься до категорії земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення: 12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.01.24 за № 361547034, ТОВ “ЗАМІЯ” 13.06.18 набуло право власності на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 3Ж, а саме: автозаправний комплекс у складі: операторська-кафе-магазин, літ. А,загальною площею 29,3 кв.м.; навіс літ. Б,; стела № 1; ємність № 2; заправна колонка № 3; ємність № 4, заправна колонка № 5; заправна колонка № 6; замощення І. Право власності на вказане нерухоме майно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно13.06.18, номер запису про право власності 26638503. 
Учасники в процесі розгляду цієї справи не заперечували, що нерухоме майно, яке належить на праві власності відповідачу, розташоване саме за адресою м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), 3Ж. 
Згідно із ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Земельним кодексом України в ст. 206 визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.
Відповідно до пп. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України), податок на майно складається з плати за землю.
У пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України визначено, що податок на майно належить до місцевих податків.
Приписами п.п. 289.1, 289.2 ст. 289 ПК України унормовано, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у т.ч. право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок. 
Згідно із пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 % їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 % їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 % та не більше 1 % їх нормативної грошової оцінки.
Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України, плата за землю – це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Положення ст.ст. 1212-1215 ЦК України визначають такий позадоговірний спосіб захисту права власності як кондикція. 
Кондикційний позов – це вимога повернення безпідставно набутого або збереженого особою у себе майна за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) або якщо правова підстава згодом відпала.
Якщо тлумачити приписи ст. 1212 ЦК України телеологічно, тобто згідно з їхніми цілями, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку).
Вказаної думки дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12.10.21 у справі № 910/17324/19 та від 09.11.21 у справі № 905/1680/20).
За змістом норм цивільного та земельного законодавства, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. 
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у постанові від 23.04.25 у справі №629/4628/16-ц).
Із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими. Вказаної думки дійшов Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.22 у справі № 922/2060/20.
Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів на підставі положень ст. ст. 1212-1214 ЦК України, за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований, необхідно, насамперед, з`ясувати: 1) фактичного користувача земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками у відповідний період, або наявність правової підстави для використання земельної ділянки у такого фактичного користувача; 2) площу земельної ділянки; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов, яка безпосередньо залежить від вартості цієї ділянки (її нормативно-грошової оцінки); 4) період користування земельною ділянкою комунальної власності без належної правової підстави. 
Отже, встановлення саме таких обставин входить до предмета доказування у межах вирішення такого спору.
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду викладеній у постанові від 05.08.22 у справі № 922/2060/20.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Як слідує з матеріалів цієї господарської справи, а саме у відповідності до листа департаменту управління активами Запорізької міської ради за вих. від 15.04.26 № 3823/01/01-07, договір оренди земельної ділянки з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 площею 0,1100 га, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), 3Ж, укладений лише 13.09.24.
Відповідачем не було вчасно оформлено право користування земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідного договору оренди та державної реєстрації права оренди. 
Отже, відповідач користувався земельною ділянкою у період з 01.04.24 по 12.09.24 включно без достатніх на те правових підстав.
Суд звертає увагу, що обставини користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 площею 0,1100 га без достатніх правових підстав за період з 01.01.21 по 31.03.24 були предметом дослідження Господарським судом Запорізької області у справі № 908/1956/24, рішення в якій набрало законної сили 27.05.25. 
Так, зокрема, рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.11.24 у справі № 908/1956/24 (яке набрало законної сили 27.05.25) позовні вимоги Запорізької міської ради до ТОВ “ЗАМІЯ” про стягнення 588 964,38 грн доходу, отриманого від безпідставно набутого майна за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право користування, за період з 01.01.21 по 31.03.24 задоволено частково. Вирішено стягнути з ТОВ “ЗАМІЯ” на користь Запорізької міської ради дохід, отриманий від безпідставно набутого майна (недотриманої орендної плати за землю) за період з 23.12.23 по 31.03.24 в розмірі 57 130,02 грн та витрати на сплату судового збору за подання позову в розмірі 685,56 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. 
У цій справі, що розглядається (а саме справі № 908/1253/26) заявлено вимоги про стягнення з відповідача доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, у виді орендної плати за використання земельною ділянкою комунальної власності протягом періоду з 01.04.24 по 12.09.24 включно. Тобто, за період, який не був охвачений у справі № 908/1956/24. 
Судом прийнято до уваги те, що право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику.
Проте, враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.
У цьому випадку відсутність документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою у ТОВ «ЗАМІЯ», не може бути визнане як її самовільне використання. Однак, не надає права на її безоплатне використання та не є підставою для звільнення ТОВ «ЗАМІЯ» від обов`язку сплачувати орендну плату власнику за користування сформованою земельною ділянкою.
Як встановлено судом, позивачем в позовній заяві за вих. від 22.05.26 № 02/03.3-20/01779 (з урахуванням заяви за вих. від 29.06.26 про зменшення позовних вимог), на підставі рішень Запорізької МР № 6 від 30.06.15 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)», № 7 від 30.06.15 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», № 26 від 28.11.18 «Про встановлення розміру орендної плати за землю», додано розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «ЗАМІЯ» (ЄДРПОУ 42157323) земельною ділянкою площею 0,1100 га, розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), 3Ж без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.04.24 по 12.09.24 включно на загальну суму 100 186,98 грн.
Відповідно до Витягу № НВ-2300102642024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 станом на 31.07.24 становить 3 715 140,00 грн.
З приводу застосування нормативної грошової оцінки землі суд зазначає наступне. 
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років (ст. 18 Закону України “Про оцінку землі”).
За результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (ст. 20 Закону України “Про оцінку землі”).
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України “Про оцінку земель”, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки – це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які містяться у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.
Витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки формуються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі актуальних відомостей про земельні ділянки, внесених до Державного земельного кадастру, а формування витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки здійснюється автоматично в режимі “реального часу”, тобто на час звернення заявників, у зв`язку з чим програмним забезпеченням і чинним законодавством не передбачено формування вказаних витягів на певну дату, яка вже минула.
Зазначений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 29.05.20 у справі № 922/2843/19, від 02.06.20 у справі № 922/2845/19, від 07.07.20 у справі №922/3208/19, від 07.09.20 у справі № 922/3671/19, від 28.09.20 у справі № 922/4073/19, від 02.06.21 у справі № 904/2269/19, від 09.12.21 у справі № 922/4264/20.
Належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, які містять інформацію щодо предмета спору (постанова Верховного Суду від 01.03.23 справі №751/1543/19).
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку (вартість земельної ділянки), а інформація (дані), визначена у цьому витязі, є обов`язковою під час проведення розрахунку (визначення) орендної плати, суми, яку мав отримати власник земельної ділянки за звичайних умов. 
Використовуючи нормативну грошову оцінку земельної ділянки за Витягом № НВ-2300102642024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки з кадастровим № 2310100000:03:038:0119 станом на 31.07.24, значення коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за період за 2024 рік, рішення Запорізької міської ради № 6 від 30.06.15 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)», № 7 від 30.06.15 “Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя” та № 26 від 28.11.18 “Про встановлення розміру орендної плати за землю”, судом перевірено наданий позивачем розрахунок недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «ЗАМІЯ» (код ЄДРПОУ 42157323) земельною ділянкою площею 0,1100 га, розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), 3Ж, без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.04.24 по 12.09.24 включно та визнано його правильним.
Судом прийнято до уваги ту обставину, що ТОВ «ЗАМІЯ» власного контррозрахунку суду не надано та в матеріалах справи № 908/1253/26 такий розрахунок відсутній. 
З огляду на викладене, доводи представника відповідача, викладені у відзиві за вих. від 16.06.26 на позов є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
При цьому, позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд дійшов висновку, що докази на підтвердження правомірності позовних вимог є більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі “Руїс Торіха проти Іспанії”). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам. 
Отже, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги у відповідній частині (а саме зазначеній вище в тексті цього рішення) є доведеними, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно із вимогами ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАМІЯ” (69118, м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), буд. 3Ж, код ЄДРПОУ 42157323) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 206, код ЄДРПОУ 04053915, рахунок (IBAN) № UA318999980314090544000008479, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), отримувач: ГУК у Зап. Обл./ТГ м. Запоріжжя/24060300, код отримувача: 37941997, код класифікації доходів бюджету: 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: «Інші надходження») безпідставно набуті кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:03:038:0119 у період часу з 01.04.24 по 12.09.24 включно в розмірі 100 186 (сто тисяч сто вісімдесят шість) грн 98 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “ЗАМІЯ” (69118, м. Запоріжжя, вул. Домаха (Чубанова), буд. 3Ж, код ЄДРПОУ 42157323) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 206, код ЄДРПОУ 04053915, р/р № UA058201720344270024000034816, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, отримувач: виконавчий комітет Запорізької міської ради, код ЄДРПОУ 02140892) судовий збір в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 03.08.2026.

Суддя В.Л. Корсун