Справа № 346/3447/26
Провадження № 2/346/3008/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

17 вересня 2026 р. | м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сольського В.В.,
за участю секретаря судового засідання Пігуляк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
01.07.2026 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС» (далі ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 285987, укладеним 08.07.2025 року між ТОВ "Клай Інвест" та відповідачкою, а також просить стягнути судовий збір, сплачений за подання позову до суду, в сумі 2 662,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 15 500,00 грн.
На обґрунтування позову ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» зазначило, що 08.07.2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 285987 про надання коштів на умовах фінансового кредиту. Підписавши кредитний договір від 08.07.2025 року кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором, в саме: - сума кредиту 5 000,00 грн; - строк кредитування 90 днів; - відсоткова ставка стандартна 0,72 % на добу.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. 
19 грудня 2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 19122025/1 (далі договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» прийняло належні ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу від 19 грудня 2025 року № 19122025/1 ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача.
Оскільки всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання за кредитним договором, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС», яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.
Ухвалою судді від 03.07.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач правом на подання відзиву не скористалася.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, які виникли між сторонами цього позову, встановив наступні обставини.
08.07.2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 285987 про надання коштів на умовах фінансового кредиту який був укладений в електронного підпису одноразового ідентифікатору, що вважається даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються жо інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію укласти електронний договір. 
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. 
Згідно умов кредитного договору, товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором, а саме:
- сума кредиту 5 000,00 грн.;
- строк кредитування 90 днів;
- відсоткова ставка стандартна 0,72 % на добу.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.02.2026 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 7 232,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5 000 грн; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 2 232 грн.
Умовами кредитного договору сторони погодили, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов кредитного договору. На підтвердження видачі ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» кредитних коштів позивач надав інформаційну довідку, відповідно до якої 08.07.2025 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 5 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Відповідач всупереч умовам кредитного договору кредитні кошти не повернув та не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитором за кредитним договором.
19 грудня 2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» укладено договір факторингу № 19122025/1 (далі договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» передало (відступило) на користь ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором № 285987 від 08.07.2025 року, укладений між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 . 
У пункті 2.1. договору факторингу визначено, що на умовах цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.
Згідно з підпунктом 4.1. договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку №1 до цього договору.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).
Відповідно до статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
На підставі частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Не виконуючи належним чином зобов`язання за Кредитним договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно розрахунку заборгованості у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем заборгованість становить 7 232,00 грн, з яких: 5 000,00 грн заборгованість за сумою кредиту, 2 232,00 грн заборгованість за відсотками.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем.
Станом на день подання позовної заяви відповідач продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань за кредитним договором, чим порушує законні права позивача.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з частиною першою статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з частиною першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат суд дійшов таких висновків.
Частиною першою статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).
Розподіл судових витрат суд здійснює в порядку, визначеному статтею 141 ЦПК України, частиною першою якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а пунктом 1 частини другої цієї статті визначено, що у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
З платіжної інструкції від 21 квітня 2026 року №1304 вбачається, що при поданні позову ТОВ «ФК«ВЕНЕРА ФІНАНС» сплатило судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. Оскільки позов задоволено повністю, з ОСОБА_1 на користь позивача стягненню підлягають витрати на оплату судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 15 500 грн позивачем надано Договір про надання правової допомоги №09/04/2026, детальний розрахунок витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4 000 грн, які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС» заборгованість договору про надання фінансового кредиту № 285987 від 08.07.2025 року у розмірі 7 232,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕНЕРА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 43561872, МФО 322540, м. Київ, вул. Львівська, 23, офіс 703.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя: | Сольський В. В.