Справа № 465/3140/26 
Провадження 2/465/3648/26 

РІШЕННЯ
іменем України
16.09.2026 року         м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі головуючої судді Коліщук З.М., з участю секретаря Беднар А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" заборгованість за Договором №53/640113279 від 08.06.2021 року у розмірі 39200,00 грн та за Договором №1463436 від 16.01.2021 року у розмірі 12575,00 грн, а також понесені судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2662,40 грн.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

08.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір №53/640113279.
Відповідно до Розділу 1 Договору, Кредитодавець надав Позичальнику кредит (надалі Кредит або Сума Кредиту) у розмірі, встановленому цим Договором а позичальник зобов`язується повернути Кредит Кредитодавцю та сплатити проценти, а також інші платежі за Договором у порядку і строки передбачені цим Договором. Сума Кредиту за Договором становить 5000,00 грн. Строк на який надається Кредит – 365 днів. Оскільки Договір є відплатним, ним передбачено нарахування наступних платежів на користь Кредитодавця: комісія за видачу Кредиту (у фіксованому розмірі 1400,00 грн) і проценти за Договором у розмірі 2,00% від Суми Кредиту (залишку Суми Кредиту) на день. Варто зазначити, що комісія нараховується за перший період користуванням Кредитом, за який не нараховуються проценти. Проценти нараховуються за другий і наступний періоди користування Кредитом, за які не передбачено нарахування комісії. Також Договором передбачена можливість Позикодавця вимагати сплати Позичальником штрафу у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором. 
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи передбачені Договором платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснював платежі, відображені у розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №53/640113279 від 08.06.2021 року, шляхом здійснення платежів зазначених у Розрахунку Заборгованості за Договором, що є додатком до Позовної заяви (в загальному було сплачено 2300,00 грн.). Сплачуючи кредит, Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
28.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (яке в подальшому змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС»,) було укладено Договір Факторингу №01.02- 91/23. Відповідно до розділу 2 Договору Факторингу Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору Факторингу у порядку та у строки встановлені цим Договором Факторингу. В тому числі за даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед Первісним Кредитором за договором №53/640113279 від 08.06.2021 року.
Згідно з розрахунком заборгованості до Договору №53/640113279 від 08.06.2021 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на дату подання позову, складає: Заборгованість за основним боргом - 5000,00 грн. Заборгованість за процентами - 34200,00 грн. Заборгованість за комісією - 0,00 грн. Всього заборгованість - 39200,00 грн.
16.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1463436 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Після того, як Відповідачем було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що перебуває за адресою https://credit7.ua/, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 16.01.2021 року направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір №1463436 у вигляді розміщення в особистому кабінеті Позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними Позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту).
Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору , ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 4200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% на день. В окремих випадках, вcтановлених Договором (що в свою чергу не передбачають неналежне виконання позичальником зобов`язань) може застосовуватися знижена (акційна) процентна ставка, яка становить 0,48% на день. 
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», ліцензія на послуги з переказу коштів без відкриття рахунку №21/788-рк від 01.05.2023 року видана Національним Банком України.
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснював часткові (-у) оплати (-у) в рахунок погашення заборгованості за Договором №1463436 від 16.01.2021 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви (останній платіж було здійснено 25.06.2021 21:53:37 у сумі 105,00 грн.). Сплачуючи кредит, Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
08.02.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (нині Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС») було укладено Договір факторингу № 1-08022022, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 1-08022022 від 08.02.2022 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1463436 складає: 12575,00 грн. Заборгованість за сумою кредиту - 3942,00 грн. Заборгованість по відсотках - 8633,00 грн.

Позиція відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Зачепіло З.Я. подала до суду відзив у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих первинних документів, які підтверджували б фактичне перерахування кредитних коштів відповідачу, наявність та розмір заборгованості, а також обґрунтованість нарахованих процентів. Крім того, відповідач ставить під сумнів належне підтвердження переходу до позивача права вимоги за договорами факторингу, вказуючи на відсутність доказів повідомлення боржника про відступлення права вимоги та доказів здійснення розрахунків між первісними і новим кредиторами. Наголошує, що надані позивачем розрахунки заборгованості та витяги з реєстрів боржників є односторонньо складеними документами та самі по собі не підтверджують ані факту отримання кредитних коштів, ані заявленого до стягнення розміру заборгованості.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 
На адресу суду 01.05.2026 від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Зачепіло З.Я. надійшов відзив на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подала заяву у якій просила суд проводити розгляд справи без участі представника позивача, підтримання позовних вимог та не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Від представника відповідача адвоката Зачепіло З.Я. надійшла заява про здійснення розгляду справи за відсутності відповідача та його представника.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

08.06.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики №53/640113279.
Відповідно до умов договору позикодавець передав позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. Cтpoк нa який нaдaється Пoзика станoвить 365 днiв пo 07.06.2022. Комісія за видaчy пoзики склaдає 28% вiд сyми Пoзики, що станoвить 1400.00 гpн.
Пoзичaльник пoвинен сплaчyвaти Пoзикoдавцю Пpоценти зa Дoгoвopoм зa фiксoвaнoю стaвкoю 2% вiд сyми Пoзики (залишкy сyми Пoзики) зa кoжeн дeнь кopистyвaння Пoзикoю в межах строку пepeд6анeнoгo п. 1.4. тa п.2.2. дoгoвopy y пopядкy poзмipi та cтpoки встaнoвлeнi в Гpафiкy плaтежiв, щo y загальному poзмipi стaнoвить 35100 грн.
Hapaхування Пpoцeнтiв на сyмy Пoзики пoчинаeться з 15гo дня коpистyвання Пoзикoю.
Як передбачено розділом 3 Договору, Пoзикoдaвець нaдaє Позикy шляхoм пepедaчi гoтiвкoвиx кoштiв Пoзичнaльникy. Підписанням цьoго договоpy Позичaльник пiдтвepджyє, щo вiн oтpимав вiд Позикодaвця суму позики в повному обсязi y дaтy пiдписання цьoгo договoрy.
Договір позики №53/640113279 підписано особистим підписом ОСОБА_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором позики №53/640113279 від 08.06.2021 у період з 08.06.2021 по 28.12.2023 наданим ТОВ "СВЕА ФІНАНС", така становить загальну суму 13089,86 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту- 5 000.00 грн, заборгованість за нарахованими процентами- 34 200.00 грн.
ОСОБА_1 було внесено кошти: 23.06.2021, які зараховано за заборгованість за комісією - 1 400,00 грн, заборгованість за процентами за позикою - 200,00 грн; 10.07.2021 - заборгованість за процентами за позикою – 700,00 грн.
Нарахування процентної ставки 2,00% здійснювалось з 22.06.2021 по 07.06.2022.
28.12.2023 між Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке в подальшому змінило найменування на ТОВ «СВЕА ФІНАНС», було укладено договір №01.02-91/23 відповідно до якого ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за договором позики №53/640113279 від 08.06.2021.
До позовної заяви долучені відповідні копії витягів з реєстрів боржників до договорів факторингу, акту приймання-передачі реєстру боржників, платіжні інструкції, які свідчать про передачу прав вимоги за відповідним кредитним договором.
Також, 16.01.2021 між Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 1463436. 
Відповідно до умов договору Укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.
Сума кредиту складає: 4 200,00 гривень. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.
Тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процента ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору.
Знижена процентна ставка становить 0,48% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.3 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для Клієнта лише як для учасника Програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Якщо Клієнт є учасником Програми лояльності - розмір зниженої процентної ставки, зазначений в Договорі, має значення, що є меншим за розмір стандартної процентної ставки, зазначеної в Договорі. Якщо Клієнт не є учасником Програми лояльності, розмір зниженої процентної ставки дорівнює розміру стандартної процентної ставки, з зв`язку з чим цей підпункт Договору носить технічний характер та не має юридичного змісту для Клієнта.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 693,50% річних; за зниженою ставкою 173,38% річних.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 6 594,00 грн; за зниженою ставкою 4 798,50 грн.
Розділом 2 передбачено, що кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або на іншу платіжну картку Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту.
Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод “факт/факт”.
Розділом 4 передбачено, що у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору.
Пропозиція (оферта) Клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «ПРОДЛИТЬ КРЕДИТ/ПРОДОВЖИТИ КРЕДИТ» в Особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь Товариства у розмірі НЕ менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів (та у разі їх наявності – штрафних санкцій). Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів та штрафних санкцій (у разі наявності останніх), заява Клієнта про продовження строку користування кредитом вважається поданою. 
Товариство має право, але не обов`язок протягом 24 годин з моменту вчинення Клієнтом вказаних в п.4.1.2. Договору дій, акцептувати пропозицію (оферту) Клієнта про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Клієнту засобами зв`язку текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Клієнтом Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі та Одноразовий ідентифікатор у вигляді коду для підписання Клієнтом Додаткового договору. 
Додатковий договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством грошових коштів згідно з підпунктом 4.1.2 Договору.
Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою або за ставкою, що погоджена Сторонами в Додатковому договорі, яка не може бути більшою за розмір стандартної процентної ставки.
Також, договором передбачено автопролонгацію строку кредиту. У випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.
Клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів.
Сторони погодили, що: - за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 Договору.
Загальна кількість атовпролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3 Договору та періоди пролонгацій). Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав.
Договір припиняється в день повного повернення Клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та штрафу/пені за прострочення виконання грошового зобов`язання (за наявності). Датою закінчення строку дії Договору є дата надходження повної суми заборгованості за Договором на рахунок Товариства.
Додатком № 1 до Договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту.
Паспортом споживчого кредиту, передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі.
Договір №1463436 від 16.01.2021, Графік платежів, паспорт споживчого кредиту підписані електронним підписом позичальника ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (паролем) K301 16.01.2021.
Між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено ряд Додаткових договорів, а саме 12.02.2021, 15.03.2021 та 16.05.2021. Відповідно до умов яких строк користування кредитом за Договором продовжувався на строк: 30 днів.
Так, Додатковим договором від 12.02.2021 дата повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом - 15.03.2021, від 15.03.2021 – 15.04.2021 та від 16.05.2021 – 16.06.2021. 
Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом протягом строку, встановленого в п.3.1 цього Додаткового договору: 1,90% від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Додаткові договори та паспорти споживчого кредиту підписані електронним підписом позичальника ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (паролем) K301.
Листом від 04.03.2024 за вих№21365-0403 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомлено про успішність перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 16.01.2021 11:22:04 на суму 4200,00 (чотири тисячі двісті гривень 00 копійок) грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 77779506, призначення платежу: Зарахування 4200 грн на карту НОМЕР_2 .
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №1463436 від 16.01.2021 станом на 08.02.2022 наданим первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», така становить загальну суму 12575,00 грн., з яких: 3942,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8633,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами.
Розрахунок надано за період з 16.01.2021 по 14.09.2021.
Відповідачем було сплачено 7 912.6 грн, які зараховано 12.02.2021 – 258 грн за тіло кредита та 558.60 грн - проценти за користування; 15.03.2021 – 2247,00 грн за проценти за користування; 15.04.2021 – 2247,00 грн за проценти за користування; 16.05.2021 – 2247,00 грн за проценти за користування; 19.05.2021 – 200,00 грн за проценти за користування; 24.06.2021 – 50,00 грн за проценти за користування; 25.06.2021 – 105,00 грн за проценти за користування.
08.02.2022 між Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке в подальшому змінило найменування на ТОВ «СВЕА ФІНАНС», було укладено договір №1-08022022 відповідно до якого ТзОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за договором № 4967605 від 29.09.2021.
До позовної заяви долучені відповідні копії витягів з реєстрів боржників до договорів факторингу, акту приймання-передачі реєстру боржників від, платіжні інструкції, які свідчать про передачу прав вимоги за відповідним кредитним договором.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин 

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Як визначено у ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності до умов Правил відповідач акцептував оферту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, вказуючи всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення, в тому числі і реквізити банківської карти.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Як визначено у ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
У частині ч. 2 ст. 639 ЦК України визначено що, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Тобто будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 Кодексу).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».
Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.
Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить Кредитний договір, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до умов Кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Договором визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 
У статті 204 ЦПК України закріплено презумпцію правомірності правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України).
За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 статті 599 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення, невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання»(статті 530, 631 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частиною першою статті 530 ЦК України).
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки і інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст.1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики №53/640113279 від 08.06.2021 та договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1463436 від 16.01.2021, права вимоги за якими в подальшому були відступлені позивачу.
Судом встановлено, що 08.06.2021 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір №53/640113279, відповідно до умов якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути отримані кошти та сплатити передбачені договором проценти й інші платежі.
За умовами договору строк користування позикою становив 365 днів, а за користування коштами передбачено сплату процентів у розмірі 2,00 % від суми позики (залишку суми позики) за кожен день користування. Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач здійснював платежі на виконання цього договору, загальний розмір яких становив 2 300,00 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за договором №53/640113279 становить 39 200,00 грн, з яких: 5 000,00 грн — заборгованість за основною сумою позики та 34 200,00 грн — заборгованість за процентами.
При цьому суд враховує, що проценти за вказаним договором нараховані первісним кредитором у межах передбаченого сторонами строку користування позикою, а після відступлення права вимоги позивач додаткових нарахувань не здійснював.
28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке в подальшому змінило найменування на ТОВ «СВЕА ФІНАНС», укладено договір факторингу №01.02-91/23, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором №53/640113279.
Факт переходу права вимоги підтверджується наданими суду договором факторингу, витягом із Реєстру боржників та іншими матеріалами справи.
Враховуючи наведене, оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що факт виникнення у відповідача зобов`язань за договором №53/640113279, отримання ним коштів, невиконання обов`язку щодо їх повернення, а також розмір заявленої до стягнення заборгованості підтверджені належними та достатніми доказами, у зв`язку з чим вимоги позивача за цим договором у розмірі 39 200,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що 16.01.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1463436.
За умовами вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 4 200,00 грн строком на 30 днів. Договором передбачено фіксовану процентну ставку: стандартну — 1,90 % на день та знижену — 0,48 % на день за визначених договором умов. Стандартна процентна ставка застосовується, зокрема, у межах нового строку кредиту у випадку пролонгації за ініціативою клієнта відповідно до п. 4.1 договору, а також у межах нового строку кредиту у випадку автопролонгації відповідно до п. 4.2 договору.
Відповідно до умов договору проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, включаючи періоди пролонгації та автопролонгації.
Матеріалами справи підтверджується, що сторонами укладено додаткові договори від 12.02.2021, 15.03.2021 та 16.05.2021, якими строк користування кредитом продовжувався на 30 днів. Зокрема, додатковим договором від 12.02.2021 датою повернення кредиту визначено 15.03.2021, додатковим договором від 15.03.2021 — 15.04.2021, а додатковим договором від 16.05.2021 — 16.06.2021. У межах відповідних строків сторонами погоджено процентну ставку у розмірі 1,90 % на день. Додаткові договори підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що 12.02.2021 відповідачем сплачено 258,00 грн у рахунок погашення тіла кредиту та 558,60 грн процентів, у зв`язку з чим залишок основної заборгованості становив 3 942,00 грн. У подальшому 15.03.2021 відповідачем сплачено 2 247,00 грн процентів, 15.04.2021 — 2 247,00 грн процентів, 16.05.2021 — 2 247,00 грн процентів.
Отже, станом на 15.04.2021 заборгованість за процентами, нарахованими у межах продовженого додатковим договором строку кредитування, була погашена, а непогашеним залишалося тіло кредиту у розмірі 3 942,00 грн.
Разом з тим відсутність укладеного 15.04.2021 нового додаткового договору сама по собі не свідчить про припинення з цієї дати строку користування кредитом та права кредитодавця на нарахування процентів, оскільки договором сторони окремо погодили механізм автоматичного продовження строку кредитування.
Так, відповідно до п. 4.2.1 договору у випадку, якщо на дату закінчення строку кредиту або нового строку після пролонгації у клієнта наявна заборгованість та клієнт не продовжив строк кредиту у порядку п. 4.1 договору, з наступного дня після запланованої дати повернення застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом. Пунктом 4.2.2 договору передбачено, що кожна така автопролонгація становить 15 календарних днів, а протягом її дії проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.
Таким чином, оскільки станом на 15.04.2021 відповідач не повернув основну суму кредиту у розмірі 3 942,00 грн та не уклав нового додаткового договору в порядку п. 4.1 договору, з 16.04.2021 настав передбачений договором період автопролонгації строком на 15 календарних днів.
При цьому зі змісту п. 4.2.5 договору вбачається, що сторони передбачили можливість застосування не лише однієї, а й наступних (чергових) автопролонгацій. Водночас застосування такого механізму обмежено загальною кількістю календарних днів користування кредитом — не більше 120 календарних днів, до яких включаються первісний строк кредитування та періоди пролонгацій. Якщо внаслідок наступної автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом перевищуватиме 120 календарних днів, така автопролонгація не застосовується.
За таких умов після першого періоду автопролонгації з 16.04.2021 по 30.04.2021, за наявності непогашеної заборгованості, з 01.05.2021 застосувалася наступна 15-денна автопролонгація до 15.05.2021 включно. Саме на цю дату загальна кількість календарних днів користування кредитом з 16.01.2021 досягла встановленої п. 4.2.5 договору межі у 120 днів.
За період з 16.04.2021 по 15.05.2021 на залишок основної заборгованості у розмірі 3 942,00 грн за стандартною ставкою 1,90 % на день підлягали нарахуванню проценти у розмірі 2 247,00 грн, які відповідачем сплачено 16.05.2021. Отже, заборгованість за процентами, правомірно нарахованими у період автопролонгації до 15.05.2021, була погашена відповідачем у повному обсязі.
Водночас 16.05.2021 сторонами укладено окремий додатковий договір, яким строк користування кредитом за взаємною згодою сторін продовжено на 30 днів, а датою повернення кредиту та сплати процентів визначено 16.06.2021. Сторонами також погоджено застосування протягом цього строку процентної ставки у розмірі 1,90 % на день.
Суд виходить з того, що зазначене продовження строку кредитування має відмінну правову природу від автопролонгації, оскільки відбулося шляхом укладення сторонами окремого додаткового договору відповідно до п. 4.1 основного договору та ґрунтувалося на їх взаємному волевиявленні.
Системне тлумачення п. 4.2.5 договору свідчить про те, що передбачена ним 120-денна межа встановлена саме щодо можливості подальшого автоматичного продовження строку кредитування. На це вказують як розміщення відповідного положення у розділі 4.2 «Порядок автопролонгації строку кредиту», так і безпосередньо погоджений сторонами наслідок перевищення 120-денного строку «така автопролонгація не застосовується». Вказаним пунктом не встановлено заборони сторонам за взаємною згодою змінити строк виконання зобов`язання шляхом укладення окремого додаткового договору.
Таким чином, укладений сторонами 16.05.2021 додатковий договір є самостійною правовою підставою для нарахування договірних процентів протягом погодженого ним нового строку користування кредитом до 16.06.2021.
З урахуванням залишку тіла кредиту у розмірі 3 942,00 грн та погодженої ставки 1,90 % на день за відповідний 30-денний строк користування кредитом нарахуванню підлягали проценти у розмірі 2 247,00 грн.
При цьому відповідачем 19.05.2021 сплачено 200,00 грн, 24.06.2021 — 50,00 грн та 25.06.2021 — 105,00 грн, які самим кредитором зараховано в рахунок погашення процентів. Таким чином, із правомірно нарахованих у межах останнього погодженого сторонами строку кредитування процентів непогашеною залишилася сума 1 892,00 грн (2 247,00 грн – 200,00 грн – 50,00 грн – 105,00 грн).
Натомість після 16.06.2021 сторонами додаткових договорів про подальше продовження строку користування кредитом не укладалося.
Не могла бути застосована після цієї дати й чергова автопролонгація за п. 4.2 договору, оскільки на той момент загальна кількість днів користування кредитом уже перевищувала встановлену п. 4.2.5 договору 120-денну межу, за якої наступна автопролонгація договором прямо виключена.
З огляду на наведене здійснене первісним кредитором подальше нарахування процентів за ставкою 1,90 % на день після 16.06.2021 не ґрунтується на погодженому сторонами порядку продовження строку кредитування. Сам по собі розрахунок кредитора, в якому нарахування процентів продовжено до 14.09.2021, не підтверджує наявності правової підстави для такого нарахування. Позивачем заявлено до стягнення 8 633,00 грн процентів, нарахованих за період до 14.09.2021.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача за договором №1463436 від 16.01.2021 підлягають частковому задоволенню: у частині стягнення 3 942,00 грн заборгованості за основною сумою кредиту та 1 892,00 грн заборгованості за процентами, а всього 5 834,00 грн.
У задоволенні вимог про стягнення процентів у решті заявленого розміру, а саме 6 741,00 грн, слід відмовити як у таких, що нараховані поза межами належно погодженого сторонами строку кредитування та не підтверджені умовами договору.
Зважаючи навищенаведене, суд приходить до переконання, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитними договорами,а право вимоги за вказаними кредитним договорами перейшло до ТОВ «СВЕА ФІНАНС», відтак суд приходить до висновку,що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами №53/640113279 від 08.06.2021 у повному обсязі на суму 39 200,00 грн, а за договором №1463436 від 16.01.2021 в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 3 942,00 грн. та 1 892,00 грн - заборгованість за процентами, що у загальному розмірі становить 45 034,00 гривень.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2662,40 грн.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 гривень, як передбачено статтею 4 Закону України «Про судовий збір».
Ціна позову визначена позивачем сумою стягнення 51 775,00 гривень.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2 315,76 гривень (45 034,00 *2662,40/51 775,00).
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 247, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, 

ухвалив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" заборгованість за договором позики №53/640113279 від 08.06.2021 у розмірі 39 200 (тридцять дев`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок; за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №1463436 від 16.01.2021 у розмірі 5 834 (п`ять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 00 копійок, загалом 45 034 (сорок п`ять тисяч тридцять чотири) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2 315 (дві тисячі триста п`ятнадцять) грн 76 коп.
В задоволенні решти позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 16 вересня 2026 року.

Суддя Коліщук З.М.