Справа № 156/981/26 
Провадження № 1-кп/156/104/26 

В И Р О К
Іменем України

13 серпня 2026 року сел. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у відсутності учасників судового провадження в залі суду в сел. Іваничі кримінальне провадження № 12026035520000103 від 01 липня 2026 року про обвинувачення
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Анжеро-Судженськ, Кемеровської області рф, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
в с т а н о в и в :
30 червня 2026 року приблизно о 18 год 15 хв ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку 85, що по вулиці Долинка в селі Долинка, Володимирського району, Волинської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку носа.
Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_4 , в результаті чого останній впав на землю, після чого наніс потерпілому близько трьох ударів кулаком правої руки в обличчя, чим спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: забита рана в правій лобній ділянці над внутрішнім кінцем брові; синець на спинці носа, перелом спинки та крила носа з обох сторін; синці в ділянці проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи справа, на лівій щоці, гематоми на нижніх повіках обох очей, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (пункт 2.3.3. «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України. 
Частиною 2 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
В обвинувальному акті прокурор просить про розгляд цього обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 в якій він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, у даній заяві обвинувачений ОСОБА_3 просив суд призначити йому мінімальне покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.
До обвинувального акту також додано письмову заяву потерпілого у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , в якій він зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без його участі та участі обвинуваченого ОСОБА_3 , претензій матеріального характеру не має, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду, також ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України. 
Ураховуючи зазначене, суд розглядає обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом, та які не оспорюються учасниками судового провадження.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування такі встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 своїми діями, потерпілому ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, одружений, пенсіонер, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 373, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок в дохід держави.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя | ОСОБА_1