Справа № 148/1863/26 
Провадження №2-а/148/24/26 
Р І Ш Е Н Н Я
 Іменем України

03 липня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області 

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. 
при секретарі Ліванчук А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадженнябез повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача – адвоката Кравець Віти Анатоліївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача  ОСОБА_1 – адвокат Кравець Віта Анатоліївна звернулася в суд з вказаним вище позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.06.2026 поштовим відправленням №2360000387707 на адресу місця проживання позивача надійшла постанова №24/3479 від 19.12.2024 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 .
3і змісту вищевказаної постанови слідує, що 11.12.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 , всупереч вимогам абз.3 п.10-1 Права військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів не має при собі військово-облікового документу. З метою притягнення до адміністративної відповідальності, 11.12.2024, діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , ст. солдатом ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_1 було складено протокол № Т/24/2050 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 отримав копію протоколу № Т/24/2050, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом у протоколі. Повно та всебічно оцінивши матеріали справи, а також об`єктивно дослідивши докази, слід дійти до наступного висновку, що відповідно до абз.6 п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військом службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку встановлені законодавством. Як слідує з абз.3 п.10-1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон. Правопорушення вчинене ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.3 ст.210-1 КУпАП. У відповідності до ч ст.210-1 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістах правил військового обліку, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доход громадян. Таким чином, не маючи при собі військово-облікового документу військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 , допустив порушення абз.3 п.10-1 Правил військового обліку, правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку із чим, постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф сумі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч). 
Вважає, що постанова №24/3479 від 19.12.2024 по справі про адміністративне правопорушення винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу у сумі 17000,00 грн. є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Оскільки, після складеного відносно позивача 11.12.2024 протоколу T/24/2050 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, ОСОБА_1 12.12.2024 уклав з нею договір про надання правничої допомоги. 17.12.2024 нею подано до ІНФОРМАЦІЯ_2 клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення розгляду справи, що призначене на 10:00 год. 19.12.2024 у зв`язку із зайнятістю в інших процесах. Клопотання отримав гол. спец. ОСОБА_4 . Розгляд справи було перенесено на 20.01.2025 на 15:00 год. На вищевказану дату та час вона та ОСОБА_1 з`явилися та нею була підготовлена заява про закриття справи у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Однак, розгляд справи, що призначене було на 20.01.2025 на 15:00 год., знову було перенесено, про що ОСОБА_1 працівники ТЦК вручили повідомлення про перенесення розгляду справи на 28.01.2025 на 11:00 год. Заяву про закриття у неї не прийняли, мовляв подасте вже 28.01.2025.
28.01.2025 на 11 год. ОСОБА_1 та адвокат Кравець В.А. з`явились на розгляд справи, однак їх навіть не пустили на територію ІНФОРМАЦІЯ_2 та повідомили, що начальника немає, а тому розгляд справи буде перенесено і їх додатково повідомлять про дату та час розгляду. Відповідно, заяву про закриття справи знову відмовились реєструвати, у зв`язку із чим, адвокат Кравець В.А. надіслала дану заяву за електронним підписом на електронну адресу відповідача. Більше ні ОСОБА_1 ні її на розгляд не викликали. Вона цікавилась про дату та час розгляду, однак їй повідомили, що заяву про закриття справи у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення задоволено, справу закрито. Таким чином, 19.12.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 не виносив оскаржувану постанову, що підтверджуємо відповідними доказами.
Також просить поновити строки на оскарження постанови №24/3479 від 19.12.2024 у зв`язку із тим, що постанова отримана ОСОБА_1 не в день її винесення, а 05.06.2026 поштовим відправленням №2360000387707. Вважає, що ОСОБА_1 пропустив 10-денний строк звернення до суду з цим позовом з поважних причин.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. 
Відповідач - представник ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду направив відзив на позов (а.с.41-55), в якому останній вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови № 24/3479 від 19.12.2024 є безпідставним та необґрунтованим. Оскільки своєю бездіяльністю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 210-1 ч.3 КУпАП. 
Свою позицію представник ІНФОРМАЦІЯ_2  мотивував тим, що 11.12.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_1 не має чинного військово-облікового документа, що підтверджується його посвідченням про розписку. 11.12.2024, діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшим солдатом ОСОБА_3 було складено відносно громадянина ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Громадянин ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписами у протоколі. Також отримав копію протоколу №№Т/24/2050, що підтверджується його підписом. Разом з тим, за результатом розгляду справи громадянина ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф у розмірі 17 000, 00 грн. З огляду на зазначене, дії ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідають нормам Закону, а вимоги позивача задоволенню не підлягають
Враховуючи вищенаведене, представник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 11.12.2024 містить всі необхідні відомості, що передбачені ст. 256 КУпАП, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2  № 24/3479 від 19.12.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 210-1 ч. 3 КУпАП є законною та обґрунтованою, тобто прийнятою за результатами всебічного, повного і об`єктивного дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Кравець В.А., направила до суду додаткові пояснення, в яких вказала, що посилання відповідача, що позивач належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, так як дата розгляду 19.12.2024 зазначена в протоколі, та на вказану дату не з`явився спростовується доданим до позову клопотанням адвоката про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення розгляду справи від 17.12.2024 в підтвердження його отримання відповідачем міститься підпис працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 гол. спец. ОСОБА_4 та повідомленням про перенесення розгляду справи на 28.01.2025.
Разом з тим, оскаржувана постанова винесена 19.12.2024 хоча позивачем надані докази, що розгляд справи переносився самим відповідачем, що має місце порушення права особи на захист за наявності вищезазначеного клопотання захисника Кравець В.А. про перенесення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю і інших процесах.
Так, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не забезпечив можливість реалізації позивачем ОСОБА_1 його прав, передбачених частиною 1 статті 268 КУпАП.
Таким чином, позивач був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та ст.268 КУПАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правничою допомогою.
Наведене, є також суттєвим порушенням КУпАП та є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови і закриттю справи.
Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із ст.5 ч.1 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
В силу ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до протоколу № Т/24/2050 про адміністративне правопорушення від 11.12.2024, 11.12.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що у військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_1 не має чинного військово-облікового документа, що підтверджується його посвідченням про приписку. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення в особливий період воєнного стану, передбачене ст. 210 ч.3 КУпАП. Протокол був складений за участі ОСОБА_1 . В тексті протоколу вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 19.12.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5  отримав другий примірник протоколу під підпис (а.с.46).
19.12.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч.3 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. В тексті постанови № 24/3479 від 19.12.2024 вказано, що 11.12.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 , всупереч вимогам абз.3 п.10-1 Права військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів не має при собі військово-облікового документу. З метою притягнення до адміністративної відповідальності, 11.12.2024, діловодом групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , ст. солдатом ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_1 було складено протокол № Т/24/2050 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 отримав копію протоколу № Т/24/2050, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також про свої права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом у протоколі. Повно та всебічно оцінивши матеріали справи, а також об`єктивно дослідивши докази, слід дійти до наступного висновку, що відповідно до абз.6 п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військом службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу військовому резерві, зобов`язані, зокрема, виконувати правила військового обліку встановлені законодавством. Як слідує з абз.3 п.10-1 Правил військового обліку призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон. Правопорушення вчинене ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.3 ст.210-1 КУпАП. У відповідності до ч ст.210-1 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістах правил військового обліку, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доход громадян. Таким чином, не маючи при собі військово-облікового документу військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_1 , допустив порушення абз.3 п.10-1 Правил військового обліку, правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, у зв`язку із чим, постановлено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф сумі 17000,00 грн.
Також зазначено, що на розгляд адміністративної справи за протоколом № Т/24/2050 від 11.12.2024ОСОБА_1  не з`явився, про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1  в протоколі № Т/24/2050 від 11.12.2024. 
Вказана постанова є предметом оскарження в цій справі.
Аналізуючи представлені сторонами докази, які досліджені в ході судового розгляду та вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Згідно ст. 2 ч.1 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ст. 6 ч.1 КАС України,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1,211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено.
24 лютого 2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та діє на теперішній час.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації передбаченістаттею 22 Закону України № 3543 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон № 3543).
Так, частина 6 статті 22 Закону №3543 передбачає, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника ТЦК або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби.
Стаття 210 КУпАП визначає покарання за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Що стосується доводів позову про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, то суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката (ст. 278 КУпАП).
Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП).
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Всупереч викладеному відповідач ухвалив оскаржувану постанову за відсутності позивача.
Згідно з п. 1, 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Згідно з ч. 1-2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За такого, протокол про адміністративне правопорушення має складатись у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та один з його примірників має бути вручений такій особі.
Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед іншого, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Також згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, серед іншого, вирішує: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
За такого, обов`язковою умовою розгляду справи про адміністративне правопорушення є своєчасне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час і місце її розгляду та наявність у справі доказів, які підтверджують таке повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Натомість відповідно до постанови Верховного Суду від 31.03.2021 року по справі №676/752/17 закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а.
Між тим, з протоколу № Т/24/2050 про адміністративне правопорушення від 11.12.2024 вбачається, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 мала бути розглянута 19.12.2024 о 10 год. 00 хв., про що останній був обізнаний. 
Сторони підтверджують, що за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Кравець В.А. розгляд справи двічі переносився –19.12.2024 та 20.01.2025.
Розгляд справи, що призначене було на 20.01.2025 на 15:00 год. знову було перенесено, про що ОСОБА_1 працівники ТЦК вручають повідомлення про перенесення розгляду справи на 28.01.2025 року на 11:00 год. (а.с.21).
Проте справа про адміністративне правопорушення була розглянута 19.12.2024 в тексті оскаржуваної постанови зазначено, що позивач не був присутній під час її розгляду. 
Доказів стосовно належного повідомлення позивача про час та місце розгляду адміністративної справи 19.12.2024 матеріали справи не містять.
В свою чергу, це вказує на те, що позивач був обмежений в праві брати особисту участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, що відповідно до процитованих вище висновків Верховного Суду є безумовною підставою для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки при такому розгляді без доказів належного повідомлення особи про час розгляду справи порушуються положення 268, 278 КУпАП та ч.2 ст. 2 КАС України.
Отже, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
За таких обставин, оскільки позивач був позбавлений можливості надати свої пояснення та заперечення щодо обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а також скористатися правом на захист, що призвело до порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності та забезпечення її прав на об`єктивний та справедливий розгляд справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна.
Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Також відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).
За такого, скасування постанови та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) можливе лише тоді, коли оскаржена постанова винесена органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу.
В даному ж випадку постанова винесена органом (посадовою особою), правомочним вирішувати цю справу, тому відсутні підстави для направлення справи на новий розгляд.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена з суттєвими порушеннями норм КУпАП та ч. 2 ст. 2 КАС України, тому є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 532,48 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.
Так як позивачу постанова №24/3479 від 19.12.2024 про адміністративне правопорушення на місці не вручалась, постанова отримана ОСОБА_1 05.06.2026 поштовим відправленням №2360000387707, а отже він не міг на протязі 10 днів після винесення оскаржуваної постанови, оскаржити дану постанову, то суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду про скасування постанови з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 210, ст. ст. 245, 251, 268, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 72, 76-79, 90, 157, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, Законом України «Про оборону України», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд, - 
У Х В АЛ И В:

Визнати причину пропуску звернення ОСОБА_1 до суду поважною і поновити строк звернення.
Позов  ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Кравець Віти Анатоліївни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.
Постанову №24/3479 від 19.12.2024 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст.210-1 ч.3 КУпАП – скасувати.
Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.3 КУпАП – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,жителя АДРЕСА_1 – 532,48 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Суддя: