Справа № 486/1622/26
Провадження № 2/486/1745/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року    м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,
при секретарі Мельник А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
учасники справи: позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ», представник позивача Тимошенко А.А., відповідач ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2026 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ»), яке діяло через представника Тимошенко А.А., через підсистему «Електронний суд» звернулось з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 29 жовтня 2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі – ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 73294553.
27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 17110 грн, з яких 10000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 750 грн – заборгованість за відсотками, 4860 грн – заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом, 1500 грн – комісія за надання кредиту.
Ухвалою суду від 04 серпня 2026 року позовну заяву залишено без руху, 13 серпня 2026 року недоліки позивачем усунуто
Ухвалою суду від 14 серпня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
27 серпня 2026 року через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 надав суду відзив на позовну заяву, в якому не визнає позов у заявленому розмірі. Вказує на те, що подані позивачем матеріали містять документи про перерахування 10000 грн, однак не підтверджують правомірності всіх заявлених нарахувань. Основні заперечення стосуються 4860 грн, нарахованих виключно після завершення 30-денного строку, та 1500 грн комісії за дії самого кредитодавця.
Зазначає, що сума 4860 грн нарахована після закінчення строку кредитування. Договір № 73294553 укладено 29 жовтня 2024 року на 30 днів, до 27 листопада 2024 року, включно. У межах строку ставка становила 0,25 % на день, а позивач нарахував 750 грн процентів. Окремо позивач заявив 4860 грн «процентів за понадстрокове користування». Поданий розрахунок показує, що 4860 грн утворені нарахуваннями по 270 грн щодня з 28 листопада 2024 року до 15 грудня 2024 року, тобто вже після завершення погодженого строку. Це не плата за правомірне користування кредитом у межах 30 днів, а наслідок невиконання обов`язку повернути кошти у строк.
Також, вказує на те, що позивач не заявив 4860 грн як інфляційні втрати чи три проценти річних за статтею 625 ЦК України, не навів відповідного розрахунку та не визначив індекси й базу. Перекваліфікація цієї суми судом без належної вимоги й розрахунку порушила б принцип диспозитивності та право відповідача на захист.
Отже, вважає, що 4860 грн, нараховані після 27 листопада 2024 року за ставкою 2,7 % на день, стягненню не підлягають.
Також, вказує на те, що позивач не довів надання окремої послуги на суму комісії 1500 грн, не надав доказів того, що відповідач замовив окрему самостійну послугу, відмінну від отримання кредиту, не розкрив її фактичний обсяг, результат і калькуляцію вартості 1500 грн. Формальне зазначення комісії в договорі та паспорті кредиту підтверджує її номінальний розмір, але не замінює перевірки правової підстави платежу.
Зазначає, що поданий розрахунок складений первісним кредитором в односторонньому порядку. Він показує математичний алгоритм, але сам по собі не доводить правової підстави ставки 2,7 % після закінчення строку і фактичного надання окремої послуги за комісію.
Також, вказує на те, що зупинення нарахувань 15 грудня 2024 року також не пояснене подією, передбаченою договором; це дата, обрана кредитором у власній таблиці. Така обставина додатково підтверджує необхідність оцінювати не лише арифметику, а й юридичну підставу кожного рядка.
Вважає, що якщо суд визнає доведеними перерахування 10000 грн і 750 грн процентів у межах 30-денного строку, це не дає підстав автоматично стягувати ще 6360 грн спірних платежів.
Просить у задоволенні позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» у заявленому розмірі відмовити, а також відмовити у стягненні 1664 грн орієнтовних витрат за відсутності доказів їх фактичного понесення, а судовий збір розподілити пропорційно до задоволених вимог.
31 серпня 2026 року через підсистему «Електронний суд» представник позивача надала суду відповідь на відзив, в якій вказує на те, що відповідно до умов укладеного договору передбачено умови та строки нарахування відсотків, а саме: Проценти за понадстрокове користування Кредитом (його частиною) 2,70% вдень.
Отже, вказує на те, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Заборгованість нараховано відповідно до умов Договору та додатків до нього.
Зазначає, що відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок Позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, Відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
Вказує на те, що у Договорі № 73294553 від 29 жовтня 2024 року, укладеного з ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», передбачено п. 2.2.4. Комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1500 грн).
Просить позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити в повному обсязі.
04 вересня 2026 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких він вказує, що заперечує проти доводів позивача у відповіді на відзив. 
Вказує на те, що у позовній заяві та відповіді спірну суму названо «процентами за понадстрокове користування», а не процентами річних за статтею 625 ЦК України. Позивач не навів окремого правового та арифметичного обґрунтування застосування статті 625 ЦК України, не визначив річну ставку і не пояснив, чому денна ставка 2,7 % має вважатися погодженим сторонами іншим розміром процентів річних.
Також зазначає, що навіть як відповідальність сума 4860 грн є явно непропорційною, за 18 днів позивач нарахував 48,6 % від усієї суми кредиту. Це у 6,48 разів більше, ніж проценти за весь 30-денний строк, і практично вичерпує межу у половину суми кредиту, передбачену частиною другою статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» для сукупних платежів за порушення зобов`язань. Сам факт формального недосягнення цієї межі не звільняє суд від перевірки розумності, добросовісності та пропорційності нарахування. Розрахунок також не пояснює, чому нарахування припинилися саме 15 грудня 2024 року - ця дата не пов`язана з платежем, додатковою угодою чи іншою подією, зазначеною в матеріалах позову. Довільно обраний кінець періоду підкреслює односторонній характер таблиці та потребу у суворій перевірці кожної її складової.
Вказує на те, що у відповіді позивач лише повторив умову про комісію 15 %. Водночас пункт 6.2 договору визначає її як відшкодування адміністративних та операційних витрат кредитодавця під час розгляду заявки та надання кредиту. Аналіз заявки, формування пропозиції та ухвалення рішення є діями кредитодавця для оцінки власного ризику та виконання основного обов`язку, а не доведеною окремою послугою з самостійним корисним результатом для споживача.
Просить відхилити доводи відповіді на відзив, відмовити в задоволенні позовної заяви в оспорюваній частині та розподілити судові витрати пропорційно до задоволених вимог.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, у позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність та надання згоди на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано.
Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 29 жовтня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 73294553 (з комісією за надання кредиту) /а.с. 7-13/ (далі - Договір). Вказаний Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 57651.
Відповідно до п. 2.1, п.п. 2.1.1 Договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит») на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту. Мета отримання Кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
За умовами п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 та 2.2.4 Договору сума кредиту - 10000 грн, строком на 30 днів, процентна ставка/день 0,250 (фіксована), комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1500 грн) дата надання кредиту – 29 жовтня 2024 року, дата повернення кредиту – 27 листопада 2024 року, денна процентна ставка 0,750%, проценти за понадстрокове користування кредитом за день – 2,70%, пеня – 2,7%, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1186,17%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 12250 грн.
Згідно п. 7.2 Договору, за продовження строку користування Кредитом, Позичальник вносить Кредитодавцю платіж, який визначаються виходячи з процентної ставки, зазначеної у Договорі та/або додатковій угоді, та кількості днів, на яку Позичальник бажає оформити Пролонгацію.
До позовної заяви додатком №1 до договору додано таблицю обчислення загальної вартості кредиту /а.с. 14/, паспорт споживчого кредиту /а.с.15-16/ та статут ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (нова редакція) /а.с. 35-36/.
Перерахування 29 жовтня 2024 року коштів на суму 10000 грн на ЕПЗ номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 підтверджується листом ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС»
/а.с. 17/.
З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» вбачається, що відповідач за весь час кредитування кошти не вносив, внаслідок чого закономірною є наявність заборгованості станом на 27 березня 2025 року (фактично на 15 грудня 2024 року) у розмірі 17110 грн, з яких 10000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 750 грн – заборгованість за відсотками, 4860 грн – заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом, 1500 грн – комісія за надання кредиту /а.с. 28-29/.
27 березня 2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27/03/25 та Додаткову угоду №1 від 27 березня 2025 року до договору з додатками (актами прийому-передачі), згідно якого первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти /а.с. 19-23, 24, 25/. 
Як вбачається з реєстру боржників №1 від 27 березня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 73294553 від 29 жовтня 2024 року складає 17110 грн, з яких 10000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 750 грн – заборгованість за відсотками, 4860 грн – заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом, 1500 грн – комісія за надання кредиту /а.с. 27/.
До матеріалів справи також долучено статут ТОВ «ФК «ЄАПБ» (нова редакція) /а.с. 40-42/.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Припис абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України встановлює, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
В силу положень Закону України «Про електронну комерцію» в момент укладення правочину відповідач прийняв на себе зобов`язання, погодившись на істотні умови фінансової установи.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 та від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 щодо можливості укладення договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.
Відтак після підписання договору електронним підписом у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариства виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги фінансової установи.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно вимог ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. 
Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Фінансова установа ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» свої зобов`язання за вказаним договором стосовно надання кредиту виконало, а ОСОБА_1 в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд приходить до наступного.
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
Вказана правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у № справі № 2-1055/11.
У зв`язку з тим, що до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення кредитної заборгованості на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
З досліджених судом доказів вбачається, що укладаючи кредитний договір сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування.
Усі істотні умови кредитного договору № 73294553, укладеного між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 , містяться безпосередньо у цьому договорі, підписаному останнім електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Позивачем доведено, що у відповідача перед ним виникла заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 10000 грн.
Як вбачається з розрахунку заборгованості відсотки які були нараховані відповідачу у період з 29 жовтня 2024 року по 27 листопада 2024 року у розмірі 750 грн, за процентною ставкою 0,250% в день, відповідають умовам договору, з якими відповідач також погоджується.
Стосовно доводів відповідача про неналежність нарахування відсотків за понадстрокове користування позикою у розмірі 4860 грн, суд приходить до наступного.
Відповідно п. 2.2.4 Договору сторони погодили проценти за понадстрокове користування кредитом(його частиною) – 2,70% в день.
Пунктом 2.5 Договору, сторони погодили, що проценти за цим Договором нараховуються щоденно, починаючи з другого дня користування Кредитом до дати повернення, на залишок Кредиту, виходячи із строку фактичного користування Кредитом та до повного погашення заборгованості за Договором.
Згідно п. 7.4 Договору, позичальник має право подовжити строк користування Кредитом необмежену кількість разів, за наявності неповернутого Кредиту/його частини на момент оформлення Пролонгації. 
Отже, суд приходить до висновку, що відповідач на момент підписання договору був ознайомлений з умовами даного договору, в тому числі і щодо пролонгації за наявності неповернутої суми кредиту, а тому проценти нараховані після 28 листопада 2024 року у розмірі 4860 грн правомірно включені до загальної суми заборгованості по кредиту, а також підтверджується умовами кредитного договору та доказами кредитної заборгованості.
Стосовно доводів відповідача про безпідставне стягнення з нього комісії у розмірі 1500 грн, суд приходить до наступного.
Положеннями пунктів 1-1 та 4 частини 1 статті 1 Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит – це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. При тому загальними витратами за споживчим кредитом є витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Такі витрати товариством визначені в умовах кредитування та безпосередньо узгодженні з позичальником, де ним взяті на себе обов`язки зі сплати комісії з надання кредиту /а.с. 8/.
Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
За пунктом 10 частини 1 статті 12 цього ж Закону визначено, що у кредитному договорі обов`язково визначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).
Умовами Договору нарахування та сплата комісії з надання кредиту визначена сторонами кредитування та безпосередньо узгоджена з позичальником шляхом підписання Договору з такими умовами кредитування, а тому суд не приймає до уваги доводи відповідача, оскільки платежі за комісією були правомірно нараховані товариством до заборгованості.
Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить 17110 грн, з яких 10000 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 750 грн – заборгованість за відсотками, 4860 грн – заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом, 1500 грн – комісія за надання кредиту.
Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Доказів понесення витрат, пов`язаних з витребуванням доказів позивачем не надано, а тому ці судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за договором № 73294553 про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) від 29 жовтня 2024 року у розмірі 17110 (сімнадцять тисяч сто десять) гривень, з яких 10000 (десять тисяч) гривень – заборгованість за основною сумою боргу, 750 (сімсот п`ятдесят) гривень – заборгованість за відсотками, 4860 (чотири тисячі вісімсот шістдесят) гривень – заборгованість по процентам за понадстрокове користування кредитом, 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень – комісія за надання кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Відмовити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» в частині стягнення витрат, пов`язаних з витребуванням доказів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 
Повне найменування позивача: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцезнаходження: 07400, м.Бровари, вул. Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014. 
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         Г. А. Далматова