ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
14.09.2026 | Справа № 910/9215/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Капцової Т.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу
за позовом Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (вул.Леонтовича, буд.6, м.Київ, 01030; ідентифікаційний код 35210739)
до Фізичної особи-підприємця Січкара Віталія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )
про стягнення 196 817,11 грн

без виклику представників сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Січкара Віталія Миколайовича про стягнення 196 817,11 грн, з яких 158 194,65 грн заборгованості, 22 256,00 грн пені, 4 279,71 грн 3% річних та 12 086,75 грн інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо сплати орендної плати та компенсації вартості комунальних послуг за договором суборенди № 19/25С від 01.02.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визнано судом малозначною, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та, серед іншого, встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.
На виконання частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу, вказану ухвалу було надіслано судом до електронного кабінету позивача, а відповідачу - рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Сторони ухвалу про відкриття провадження у справі отримали, про що в матеріалах справи містяться повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету позивача та рекомендоване повідомлення № R 06813 502957 6 про вручення 12.08.2026 відповідачу поштового відправлення.
Оскільки відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом та у встановлений строк не подав до суду відзив на позовну заяву, враховуючи, що матеріали справи мітять достатньо доказів для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2025 між Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс» (орендар) та Фізичною особою-підприємцем Січкарем Віталієм Миколайовичем (суборендар) було укладено договір суборенди № 19/25с (далі - Договір), яким, відповідно до пункту 1.1, регулюються правовідносини, пов`язані із переданням орендарем суборендареві у строкове платне користування нежитлового приміщення за адресою: м.Київ, вул.Куренівська, буд.16-В загальною площею 100 кв.м.
Згідно з пунктом 3.2 Договору передання приміщення, що орендується, і майна здійснюється за актом приймання-передачі, що підписується сторонами та скріплюється їх печатками, стає додатком № 1 до Договору.
Строк оренди розпочинається з моменту прийняття приміщення, що орендується, за актом приймання-передачі (пункт 4.1 Договору).
Пунктами 5.1, 5.2 Договору встановлено, що розмір орендної плати за приміщення, що орендується, становить 14 376,00 грн. Суборендар також компенсує вартість комунальних витрат на підставі виставленого рахунку орендарем. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря до 10 числа поточного місяця.
Відповідно до пункту 9.2 Договору суборендар несе наступну відповідальність, зокрема, у випадку прострочення по сплаті орендної плати - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості.
Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2025 (пункт 10.2 Договору).
Згідно з актом приймання-передачі приміщення від 01.02.2025 позивач здав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення площею 100 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Куренівська, буд.16-В.
Як зазначає позивач, він, на виконання своїх договірних зобов`язань, передав відповідачу приміщення в оренду, натомість відповідач взяті на себе зобов`язання із сплати орендної плати та компенсації вартості комунальних витрат виконав частково, сплативши позивачу лише 15 423,95 грн за квітень 2025 року, внаслідок чого за ним обліковується заборгованість в загальному розмірі 158 194,65 грн за період з лютого по березень та з травня по грудень 2025 року включно.
З метою досудового врегулювання спору, позивач звертався до відповідача з листом-вимогою № 053/05-4405 від 15.08.2025, у якій вимагав сплатити 78 125,83 грн заборгованості та 6 495,98 грн пені. Поштове відправлення із цим листом-вимогою не було вручено відповідачеві та через закінчення встановленого терміну зберігання було повернуто позивачу.
У подальшому позивач направив відповідачу лист-вимогу № 053/05-496 від 09.02.2026, у якому просив, зокрема, звільнити передане за Договором приміщення та передати його за актом приймання-передачі. Поштове відправлення із цим листом-вимогою було вручено члену сім`ї відповідача, проте відповідач відповіді не надав.
З огляду на те, що відповідач не розрахувався із позивачем за оренду приміщення, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 158 194,65 грн заборгованості, 22 256,00 грн пені, 4 279,71 грн 3% річних та 12 086,75 грн інфляційних втрат.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Укладений між сторонам Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором оренди, який підпадає під правове регулювання глави 58 Цивільного кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Судом встановлено передачу позивачем у володіння і користування відповідачу нежитлового приміщення площею 100 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Куренівська, буд.16-В, про що свідчить акт приймання-передачі приміщення від 01.02.2025.
Докази повернення відповідачем об`єкта оренди в матеріалах справи відсутні.
Згідно з частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Враховуючи вищевикладене, у відповідача, у зв`язку з укладенням Договору та прийняттям у володіння і користування об`єкта оренди, виникло зобов`язання зі сплати орендної плати, а також інших передбачених Договором платежів, за весь час його використання.
Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
З урахуванням погодженого сторонами у пунктах 5.1, 5.2 Договору порядку розрахунків, зобов`язання відповідача зі сплати орендної плати у сумі 14 376,00 грн мало бути виконано до 10 числа поточного місяця, а зобов`язання з компенсації вартості комунальних послуг - на підставі виставленого позивачем рахунку.
Судом встановлено, що для сплати орендної плати позивач виставляв відповідачу рахунки № 769 від 20.02.2025 на суму 14 376,00 грн, № 1081 від 03.03.2025 на суму 14 376,00 грн, № 1466 від 01.04.2025 на суму 14 376,00 грн, № 1861 від 01.05.2025 на суму 14 376,00 грн, № 1985 від 02.06.2025 на суму 14 376,00 грн, № 2617 від 01.07.2025 на суму 14 376,00 грн, № 2997 від 01.08.2025 на суму 14 376,00 грн, № 3369 від 01.09.2025 на суму 14 376,00 грн, № 3754 від 01.10.2025 на суму 14 376,00 грн, № 4133 від 01.11.2025 на суму 14 376,00 грн, № 4500 від 01.12.2025 на суму 14 376,00 грн, а для компенсації вартості комунальних послуг - рахунки № 1082 від 28.02.2025 на суму 2 962,43 грн, № 1477 від 31.03.2025 на суму 1 413,46 грн, № 1860 від 30.04.2025 на суму 1 047,95 грн, № 1986 від 31.05.2025 на суму 833,13 грн, № 2618 від 30.06.2025 на суму 437,51 грн, № 3002 від 31.07.2025 на суму 599,30 грн, № 3368 від 31.08.2025 на суму 554,63 грн, № 3753 від 30.09.2025 на суму 550,47 грн, № 4132 від 31.10.2025 на суму 1 862,67 грн, № 4501 від 30.11.2025 на суму 1 925,28 грн, № 4585 від 31.12.2025 на суму 3 295,77 грн.
Відтак, беручи до уваги умови укладеного сторонами Договору, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань є таким, що настав.
За приписом частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 525 Цивільного кодексу України).
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Зі змісту наданої позивачем оборотно-сальдової відомості по субрахунку 3617 за період з 01.02.2025 по 17.07.2026 вбачається, що відповідачем було сплачено позивачу 14 376,00 грн та 1 047,95 грн, які зараховані останнім у рахунок погашення зобов`язань відповідача зі сплати орендної плати та компенсації вартості комунальних послуг за квітень 2025 року.
Відтак, оскільки невиконання грошових зобов`язань відповідачем за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу в повному обсязі відповідач не надав, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати та з компенсації вартості комунальних послуг в загальному розмірі 158 194,65 грн визнається судом обґрунтованою.
Крім того позивачем заявлено до стягнення з відповідача на свою користь 22 256,00 грн пені, 4 279,71 грн 3% річних та 12 086,75 грн інфляційних втрат
Як встановлено частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За приписами частин 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до пункту 9.2 Договору у випадку прострочення сплати орендної плати суборендар несе відповідальність у виді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд не виявив у ньому арифметичних помилок, тому позов в цій частині підлягає задоволенню в заявленому розмірі.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наданий позивачем розрахунок 3% річних також є правильним, а розрахований позивачем розмір інфляційних втрат не перевищує, розміру, розрахованого судом (з огляду на неврахуванням позивачем індексу інфляції за липень 2026 року, який оприлюднено після подання позову), у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.
Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд встановив обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 158 194,65 грн, пені в розмірі 22 256,00 грн, 3% річних в розмірі 4 279,71 грн та інфляційних втрат в розмірі 12 086,75 грн.
Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн, відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Січкара Віталія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (вул.Леонтовича, буд.6, м.Київ, 01030; ідентифікаційний код 35210739) заборгованість в розмірі 158 194 (сто п`ятдесят вісім тисяч сто дев`яносто чотири) грн 65 коп., пеню в розмірі 22 256 (двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят шість) грн 00 коп., 3% річних в розмірі 4 279 (чотири тисячі двісті сімдесят дев`ять) грн 71 коп., інфляційні втрати в розмірі 12 086 (дванадцять тисяч вісімдесят шість) грн 75 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.09.2026.

Суддя Т.П. Капцова