Справа № 560/7711/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

07 липня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що при звільненні відповідач протиправно не здійснив з ним усіх необхідних розрахунків. Військова частина НОМЕР_1 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду виплатила позивачу грошове забезпечення. Позивач вважає, що має право на отримання середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що позивач не звільнявся з військової служби, а тому підстав для виплати середнього заробітку немає.
Дослідивши докази, суд встановив такі обставини справи.
Позивач в період з 22.10.2012 по 27.07.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
В період з 27.07.2022 по 27.05.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка перебуває на грошовому забезпеченні у ВЧ НОМЕР_1 .
При цьому, в період з 17.03.2025 по теперішній час позивач проходить військову службу у вч НОМЕР_1 .
Наведене вище, підтверджується записами з послужного списку позивача.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі №560/16311/24 військова частина НОМЕР_1 нарахувала позивачу грошове забезпечення. Виплату проведено 29.04.2026, що підтверджується випискою по картковому рахунку.
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.
Відповідно до частини тринадцятої статті 6 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон №2232-XII) військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.
Згідно з частиною третьої статті 24 Закону №2232-XII закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положенням про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджене Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008), яке визначає порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулює питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі.
Відповідно до пункту 7 Положення №1153/2008 військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.
Тобто, обов`язковою умовою для видачі наказу про виключення військовослужбовця зі списків особового складу у зв`язку із звільненням з військової частини є наказ про його звільнення з військової служби.
Разом з тим, судом встановлено, що позивач в період з 17.03.2025 по теперішній час проходить військову службу у вч НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями із послужного списку позивача.
Враховуючи те, що позивач не звільнений з військової служби, тому підстави для застосування положень статей 116, 117 Кодексу законів про працю України відсутні.
Аналогічних висновків щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постановах від 21.02.2024 року по справі № 520/1897/22 та від 03.02.2026 року по справі № 400/5149/24, і такі висновки відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) 	

Головуючий суддя 		О.П. Шевчук