Справа № 177/808/26 
2/212/4676/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2026 року м.Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді - Рибкіної Н.М.,
за участі секретаря судового засідання – Ніколенко К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Столітній М.М. звернувся у суд із вказаним позовом, який мотивує тим, що 30.10.2023 року між ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1273048. За умовами кредитного договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язується надати Споживачу кредит у гривні , а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.3. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 5000 грн. Згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту 360 днів: з 30.10.2023 року по 24.10.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Таким чином ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 5000 грн , що підтверджується листом платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК» .
Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 13 серпня 2025 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 13082025-1 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. 
До Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 13082025-1 від 13 серпня 2025 року року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 1273048 від 30.10.2023 року загальна сума заборгованості склала 41499,88 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4999,98 грн., заборгованості за процентами – 36499,9 грн 
Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до позивача відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора.
Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 41499,88 грн, а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп, витрати на правову допомогу в розмірі 10000 грн.
Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.03.2026 позов надіслано за підсудністю до Покровського районного суду міста Кривого Рогу.
Ухвалою суду від 20.04.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначені строки подачі заяв по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності, заперечень проти ухвалення заочного розгляду справи не надходило.
Відповідач в судове засідання не з`явився, 07.07.2026 року від представника відповідача Бражника Д.С. надійшли додаткові пояснення у справі, в яких заявлений позов відповідач визнає частково в межах залишку тіла кредиту. Зазначає, що позивач неправомірно не зарахував після сплати процентів суми у розмірі 401 гривня до тіла кредиту, зменшивши суму основного боргу, і як наслідок зменшивши суму нарахування процентів. Заявлена до стягнення сума процентів понад 7 разів перевишує суму тіла кредиту. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, зазначає, що вона є штучно завищеною, неспівмірною з предметом спору.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.
Судом встановлено, що 30.10.2023 року між ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1273048. Відповідно до п. 1.3. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 5000 грн. Згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту 360 днів: з 30.10.2023 року по 24.10.2024 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Відповідно п.1.5.1 стандартна процентна ставка складає 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Таким чином ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 5000 грн. Дана обставина не заперечується відповідачем.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1273048 станом на 24.10.2024 перед первісним кредитором у відповідача вбачається заборгованість в розмірі 41499,88 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4999,98 грн., заборгованості за процентами – 36499,9 грн .
13 серпня 2025 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 13082025-1 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. 
До Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 13082025-1 від 13 серпня 2025 року року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 1273048 від 30.10.2023 року загальна сума заборгованості склала 41499,88 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4999,98 грн., заборгованості за процентами – 36499,9 грн 
Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до позивача відповідач не здійснював платежів для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки позивача, ані на рахунки первісного кредитора.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційний систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Сторони узгодили суму кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредити (позика), строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч.1 ст .530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до вимог частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» встановлюється така черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит:  у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом.
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що 05.01.2024 року відповідачем була внесена сума на погашення кредиту в розмірі 4151 гривень. Станом на 05.01.2026 року до сплати проценти були нараховані у сумі 3749,99 гривень. Залишок грошових коштів у сумі -401 гривень підлягали зарахуванню для погашення тіла кредиту, чого зроблено не було.
Таким чином, суд не може погодитись з наданим розрахунком заборгованості, оскільки первісним кредитором був порушений встановлений Законом України «Про споживче кредитування» порядок погашення кредиту та не зараховані кредитні кошти у сумі 401 гривень на погашення тіла кредиту.
Отже, станом на 06.01.2024 року у відповідача залишалось непогашеним тіло кредиту в розмірі 4598,98 грн ( 4999,98 — 401), яка підлягає стягненню з відповідача.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Тобто, з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (по 21 квітня 2024 року включно) для таких договорів, розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року включно) 1,5 %, з 20 серпня 2024 року 1%.
З огляду на встановлене, суд доходить висновку, що визначена позивачем за договором сума заборгованості по нарахованим відсоткам підлягає частковому задоволенню та становить:
- за період з 06.01.2024 по 21.04.2024 — 4598,98 грн х 108 днів х2,5%
-за період з 22.04.2024 по 19.08.24 — 4598,98 грн х 120 днівх 1.5%
- за період з 20.08.2024 по 24.10.2024 — 4598,98 х 36 днів х 1%,
що в загальному розмірі становить 22 351,04 гривень.
Таким чином, з відповідача на користь позивача, як нового кредитора підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором позики № 1273048 від 30.10.2023 у розмірі 26950,02 грн., яка складається з: 4598,98 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 22351,04 грн. – сума заборгованості за відсотками.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи:На підтвердження факту надання адвокатом правничої допомоги у зв`язку із розглядом цієї справи, разом із позовною заявою до Суду надаються наступні документи: Копія Договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між Адвокатом Столітнім М.М., та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; Заявка на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; Рахунок на оплату до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; Копія Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року.
Представником відповідача заявлено, що витрати на правову допомогу є неспівмірними, штучно завищеними, справа розглядалась без участі представника позивача та не є складною.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача.
Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн, вважаючи таке рішення справедливим і виваженим.
З огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1728,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 12,81,141,247,263-265,274-279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 1273048 від 30.10.2023 року в загальному розмірі 26950 (двадцять шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 02 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 1728,96 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

У задоволенні іншої частини вимог — відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про сторони:
позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія “ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», адреса місцезнаходження: м.Київ вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2, код ЄДРПОУ 44559822;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.07.2026

Суддя: Н. М. Рибкіна