Дата документу  Справа № 336/5296/26 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/5296/26     Головуючий в 1 інст. Худіна О.О.
Провадження №33/807/915/26       Доповідач в 2 інст. Кононенко Т.О.

ПОСТАНОВА
іменем України
10 липня 2026 року       м. Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Кононенко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвоката Волошиної Є.В., на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
за участю 
представника ОСОБА_1 — адвоката Лобікова Д.В.,

установив:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Судом першої інстанції встановлено, що 02.03.2026 приблизно о 17:30 від начальника групи безпілотних систем штабу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_2 надійшла доповідь про те, що в населеному пункті АДРЕСА_2 було виявлено оператора безпілотних літальних апаратів 8-го відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Військовослужбовця для підтвердження перебування в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння було доставлено в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР м. Запоріжжя.
Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються протоколом серії А7013 № 772-26/з від 03.03.2026 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, висновком та довідкою щодо результатів медичного огляду та лабораторних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2026, відповідно до яких останній перебуває у наркотичному сп`янінні; копією військового квитка.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – адвокат Волошина Є.В. подала апеляційну скаргу, яка містить прохання скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що результати токсикологічного дослідження є недостовірними, оскільки огляд і лабораторне дослідження проведені з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв та інших осіб ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та встановленого порядку. Біологічний матеріал досліджувався без дотримання сертифікованих методик і температурного режиму. Матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно підтверджували факт проведення токсикологічного дослідження. Також апелянт стверджує, що заява про визнання вини була надана під психологічним тиском та без забезпечення належної правової допомоги.

Позиції учасників апеляційного провадження
Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про відкладення розгляду провадження не надсилала.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 — адвокат Лобіков Д.В. зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги без участі самого ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у провадженні, не є перешкодою для розгляду справи.
Виходячи з цього, судом апеляційної інстанції ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності правопорушника.
Представник ОСОБА_1 — адвокат Лобіков Д.В. у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Зазначив, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями норм матеріального і процесуального права. Захист посилається на суперечності в матеріалах справи щодо медичного огляду на стан сп`яніння (висновок про наркотичне сп`яніння складено на підставі медичних оглядів, проведених у різний час (12:50 та 19:40), відсутність документів, які підтверджують законність службового розслідування та повноваження посадових осіб на складання протоколу, недопустимість доказів, оскільки свідки одночасно збирали докази. Крім того, вказується на неналежне повідомлення особи про розгляд справи, що призвело до порушення права на захист, недотримання порядку проведення огляду на стан сп`яніння, відсутність доказів виконання військовослужбовцем обов`язків служби на момент події та недоведеність складу адміністративного правопорушення. У зв`язку з цим захист просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.
Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову в межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі — Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі — ЄСПЛ) як джерело права.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпеченню права на свободу та особисту недоторканність, презумпції невинуватості та забезпеченню доведеності вини, змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частиною 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період — період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який надалі продовжувався указами Президента України та триває досі. Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 02.03.2026 приблизно о 17:30 від начальника групи безпілотних систем штабу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_2 надійшла доповідь про те, що в населеному пункті АДРЕСА_2 було виявлено оператора безпілотних літальних апаратів 8-го відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів роти безпілотних авіаційних комплексів мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. Військовослужбовця для підтвердження перебування в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння було доставлено в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР м. Запоріжжя. Факт перебування сержанта ОСОБА_3 у стані наркотичного сп`яніння зафіксовано у медичному висновку № 742 від 02.03.2026.
Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про недостовірність результатів токсикологічного дослідження через нібито порушення процедури огляду та лабораторного аналізу, зважаючи на таке.
Для військовозобов`язаних, резервістів та військовослужбовців Збройних Сил України процедура огляду на стан сп`яніння визначена Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їхню увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду (далі — Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 р. № 32.
Згідно з Порядком, огляд проводиться уповноваженою посадовою особою на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення — безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засобів вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність; лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Пунктом 6 Порядку визначено, що уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. А у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків.
Так, із матеріалів справи встановлено, що огляд ОСОБА_1 було проведено лікарем ОСОБА_4 в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР м. Запоріжжя у присутності двох свідків — ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , пояснення яких долучені до матеріалів справи (а.с. 8-9).
Відповідно до висновку та довідки щодо результатів медичного огляду та лабораторних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 742 ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (амфетамін, метамфетамін, марихуана).
Результати огляду підписані ОСОБА_1 у графі 9 висновку, що свідчить про ознайомлення.
Відповідно до абз. 3 п. 7 Порядку підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом.
Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд військовослужбовця, складає за його результатами акт медичного огляду та висновок.
Відповідно до п. 15 Порядку висновок може бути оскаржений військовослужбовцем/військовозобов`язаним в установленому законодавством порядку.
Отже, сумніви щодо процедури та результатів огляду є необґрунтованими.
Посадовими особами військової частини НОМЕР_2 було дотримано вимоги закону під час проведення огляду та складання процесуальних документів.
Посилання апелянта на суперечності щодо часу проведення медичного огляду є необґрунтованими, оскільки наведені ним доводи фактично зводяться до довільного тлумачення рукописного запису часу у медичному документі. Нечіткість написання окремої цифри сама по собі не свідчить про проведення різних медичних оглядів чи недостовірність висновку лікаря та не спростовує встановлених у справі обставин перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, підтвердженого належними та допустимими доказами, оціненими судом у їх сукупності відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Твердження про відсутність документів, що підтверджують законність службового розслідування, а також повноваження посадових осіб на складання протоколу, не впливають на правильність вирішення справи, оскільки предметом судового розгляду є встановлення наявності чи відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.
Посилання захисника на те, що протокол складений неуповноваженою особою, апеляційний суд визнає безпідставними з огляду на таке.
Відповідно до п. 14 ст. 255 КУпАП законодавцем визначено коло осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, до якого входять командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених статтями 172-10– 172-20 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів провадження, капітан ОСОБА_6 займав посаду командира мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 .
За таких обставин апеляційний суд вважає, що вказаний протокол складений уповноваженою особою.
Не заслуговують на увагу й доводи про недопустимість доказів у зв`язку з поєднанням однією особою функцій свідка, службової особи, яка фіксувала обставини правопорушення, та особи, що супроводжувала військовослужбовця до закладу охорони здоров`я. Сам факт участі окремих службових осіб у фіксації обставин події не свідчить про упередженість чи недопустимість отриманих доказів.
Самі по собі такі обставини не свідчать про порушення вимог КУпАП та не є безумовною підставою для визнання доказів недопустимими. Закон не містить заборони щодо участі службової особи у фіксації обставин виявленого правопорушення, наданні пояснень як свідка та виконанні інших службових дій, пов`язаних із документуванням події, за умови дотримання вимог закону та відсутності доказів її заінтересованості або упередженості.
Апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про надання визнавальних свідчень ОСОБА_1 під психологічним тиском та без забезпечення належної правової допомоги з огляду на таке.
Відповідно до ст. 268 КУпАП, право на правову допомогу захисника гарантується під час розгляду справи, а не на етапі складання протоколу. Останній є лише процесуальним документом, що фіксує факт правопорушення.
Об`єктивних даних про тиск на ОСОБА_1 у матеріалах справи немає та до суду апеляційної інстанції не надано. Матеріали справи не містять даних, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи захисник зверталися до правоохоронних органів із відповідними заявами про незаконність дій уповноважених посадових осіб (вчинення психологічного тиску) або оскаржували їхні дії у встановленому законом порядку.
Як і не оскаржували висновок № 742, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні, хоча мали для цього достатньо часу.
Тобто зазначені обставини унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на тиск під час складення протоколу або недостовірність результатів огляду лікарем ОСОБА_4 в КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР м. Запоріжжя або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.
Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідоме ігнорування законодавства, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
Крім того, відповідно до власноруч написаних пояснень, ОСОБА_1 повідомив, що 02.03.2026 прибув до підрозділу для проходження військової служби, після чого йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння. За результатами огляду встановлено перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що напередодні у нього болів зуб, у зв`язку з чим він прийняв таблетки без упаковки з аптечки, на яких був напис «обезбол». Свою вину визнав.
Таким чином, власноручні пояснення ОСОБА_1 у поєднанні з висновком медичного огляду та іншими матеріалами справи є взаємоузгодженими доказами, які підтверджують факт його перебування у стані наркотичного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби.
Крім того, військовослужбовець, який у встановленому законом порядку не був увільнений від військової служби, не позбавляється статусу військовослужбовця та не звільняється від виконання обов`язків військової служби.
Доводи апеляційної скарги захисника про розгляд справи суддею без належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду не є підставою для скасування постанови судді, з огляду на поновлення апеляційним судом порушеного права на апеляційний перегляд справи шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості відстоювати свою позицію в апеляційному суді. 
Одночасно слід зауважити, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився і в судове засідання суду апеляційної інстанції, клопотань про відкладення розгляду справи чи про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не подавав, тому суд позбавлений можливості безпосередньо заслухати доводи апелянта, а отже, його апеляційні твердження про порушення судом права апелянта на захист не заслуговують на увагу.
Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, у діях правопорушника, в апеляційній скарзі не зазначені й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 266-1, 268 КУпАП, «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення» дотримано.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки досліджених судом доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції, однак не містять посилань на такі істотні порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до закону могли б бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. Підстав для іншої оцінки доказів або висновків суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів у суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть за собою скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
ухвалив:
Апеляційну скаргу адвоката Волошиної Є.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      Т.О. Кононенко