^____________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 947/16385/26
Провадження № 2/947/4120/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2026 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Скриль Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території, 

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог 
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення у рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за період з 01.010.2023 по 28.02.2026 зі сплати щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території на загальну суму 22724,63 грн, яка складається з основної суми боргу – 20 642,35 грн, інфляційних втрат – 1710,62 грн, 3% річних – 371, 66 грн, а також судового збору у розмірі 3328,00 грн, витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачам на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 .
Кооператив зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань 04.05.1998 за № 15561200000003035.
Позивач зазначає, що для виконання завдань та предмету, які зазначені у Статуті, ЖБК уклало ряд колективних договорів: з ТОВ «ЄВРОТЕХНОСФЕРА» про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 01.04.2024; з ТОВ «ІНФОКС» про надання послуг з централізованого водопостачання від 25.01.2016 з ТОВ «ЕКОСоюз» на вивіз твердих побутових відходів, договір №6425 з ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про постачання електричної енергії від 13.06.2008.
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачам в період з червня 2023 року по лютий 2026 року нарахована заборгованість зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на загальну суму 20 642,35 грн.
Також позивачем нараховані інфляційні втрати та 3% річних, у період нарахування не включені періоди з 24.02.2022 по 01.02.2024 та з 26.05.2025 по теперішній час.
Розбір нарахованих інфляційних втрат становить 1710,62 грн, 3% річних – 371,66 грн.
Таким чином, позивач вважає, що відповідачі мають погасити заборгованість зі сплати внесків на утримання багатоквартирного будинку з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.
Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з цим позовом.
Також позивач просить стягнути з відповідачів витрати пов`язані з копіюванням матеріалів позовної заяви у сумі – 1200,00 грн та витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.
Згідно із заявою про зменшення позовних вимог позивач, ураховуючи, що з моменту звернення до суду з цим позовом відповідачами на поточний рахунок ЖБК «Київський-17» внесенігрошові кошти на загальну суму 8000,00 грн (08.06.2026 - 3000,00 грн; 12.06.2026 - 3000,00 грн; 15.06.2026 - 2000,00 грн), просить суд зменшити позовні вимоги в частині розміру основної заборгованості, загальний розмір якої станом на 16.06.2026 становить 15 066,44 грн. Інші позовні вимоги залишити без змін.
Відзив на позовну заяву
Відповідачі заперечують проти задоволення вимог у заявлено обсязі, повідомляє про часткове погашення заборгованості на суму 3000, оплату здійснено 08.06.2026.
Також відповідачі заперечують проти суми витрат на копіювання документів у розмірі 1200,00 грн.
Зазначає, що Договір про надання друкарських послуг від 13.04.2026 є юридично неспроможним документом та не може бути доказом реальних витрат.
Акт приймання-передачі наданих послуг від 13.04.2026 не містить обсягу виконаних робіт та суми, яка підлягає сплаті.
Таким чином позивачем не доведено розміру витрат, пов`язаних з копіюванням документів.
Відповідачі також заперечують про стягнення з них витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, посилаючись на те, що Договір укладений від імені юридичної особи – Адвокатське бюро «БОРОГАН», водночас як розділі «Реквізити та підписи» виконавцем зазначено зовсім іншого суб`єкта – ФОП ОСОБА_3 .
Позивач просить стягнути понесені витрати на правничу допомогу, послуги з надання якої надані ФОП ОСОБА_3 , у той час як Договір про надання правничої допомоги та оредр виписані від імені іншого суб`єкта – Адвокатського бюро «БОРОГАН».
Відповідно до Акта приймання-передачі, обов`язок ЖБК сплатити кошти адвокату виникає лише «…протягом 5 робочих днів після надходження коштів, які є предметом позову… на рахунок клієнта».
Тобто на момент розгляду справи позивач не поніс жодних фактичних витрат на правову допомогу.
Посилається на те, що відповідно до сталої практики Верховного Суду такі витрати не є фактично понесеними на момент розгляду справи та не можуть бути перекладені на відповідачів.
Щодо розміру судового збору відповідачі зазначили, що він підлягає стягненню у розмірі пропорційно задоволеними позовним вимогам.
Оскільки відповідачі добровільно сплатили 3000,00 грн під час розгляду справи, судовий збір має бути зменшений на виключно пропорційно тій сумі заборгованості, яка реально залишається до стягнення на момент винесення рішення суду.
Просить позовні вимоги задовольнити частково.
Відповідь на відзив 
У своєму відзиви на позовну заяву відповідачі не заперечують права власності на квартиру АДРЕСА_1 . 
За змістом поданого відзиву на позовну заяву, відповідачі також не заперечують проти наявної заборгованості, яку накопичили за період з 01.06.2023 по 28.02.2026 року. 
Після відкриття провадження у справі, 08.06.2026 відповідачі здійснили оплату у розмірі 3 000,00 грн, про що зазначено у відзиві на позовну заяву де, серед іншого, зазначено: «Вказаний платіж здійснено в рахунок оплати послуг за поточні періоди». 
У самій квитанції зазначено, що призначення платежу є «часткове погашення заборгованості (з квартири), без зазначено періоду, за який сплачується заборгованість та/або номер судової справи в рамках якої здійснено часткову оплату. 
В такому випадку ЖБК кошти, сплачені у розмірі 3000,00 грн згідно з квитанцією № 2350-5424-6240-0329 від 08.06.2026, були зараховані в оплату поточних платежів, які виникли за період з 01.03.2026 по 10.06.2026.
Щодо заперечень сторони відповідача проти розміру витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн, відповідач зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). 
При цьому звертає увагу суду, що всі обґрунтування відповідачів щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу зводяться лише до відсутньої фактичної оплати винагороди адвоката (що не є обов`язковим та передбачена можливість оплати в майбутньому). 
Тобто абсолютно відсутні належні обґрунтування відповідачів, як то передбачено «загнаністю сторін». Необхідність доказування суми судових витрат на професійну правничу допомогу, про відшкодування якої заявляє учасник справи. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Водночас розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Також відповідач зазначає, що витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).
Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заперечення на відповідь на відзив
Правом подання заперечень на відповідь на відзив сторона відповідача не скорситалась.
Процесуальні дії та рух справи
Позивач через підсистему «Електронний суд» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом. 
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 24.04.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідачам визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для надання відзиву на позов.
Копію ухвали надіслано за зареєстрованим місце проживання відповідачів.
12.06.2026 до суду від відповідачів надійшов відзив.
17.06.2026 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
24.06.2026 до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.
Ухвалою суду від 24.06.2026 вказану заяву прийнято судом, відповідача наданий п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву з урахування зменшення позовних вимог.
Копію ухвали надіслано за з0ареєстрованим місцем проживання відповідачів.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія ухвали вручена відповідачам 07.07.2026.
Інші заяви/клопотання, письмові пояснення від сторін та/або їх представників, у тому числі із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, до суду не надійшли.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, без проведення судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Встановлені фактичні обставини справи, оцінка аргументів та мотиви суду
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №455746136 від 09.12.2025.
Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17» зареєстровано в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04 травня 1998 року, реєстровий №15561200000003035.
Відповідно до Статуту від 20 листопада 2016 року, ЖБК «Київський-17» є непідприємницьким товариством, кооперативом обслуговуючого типу, який утворений шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.
Згідно з п. 1.6 Розділу І Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року ЖБК відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном, що належить ЖБК як юридичній особі, від свого імені виступає учасником правовідносин, набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем і відповідачем у судах.
Відповідно до п. 2.2 Розділу II Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року головною метою діяльності ЖБК є задоволення економічних, соціальних, житлових і інших потреб членів ЖБК на основі об`єднання їх особистих інтересів, розподіл між ними ризиків, витрат, розвитку їх самоорганізації, самоврядування і самоконтролю.
Відповідно до п. 6.3 Розділу VI Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року особи, які придбали квартиру у будинку ЖБК на підставі правочинів, або стали власником квартири внаслідок сплати пайового внеску, володіють, користуються і розпоряджаються своєю власністю самостійно.
Положеннями п.6.5 Розділу VI Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року визначено, власникам квартир, житлових та/або нежитлових приміщень належить на праві спільної сумісної власності спільне майно багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні): лоджії для сушіння білизни; несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку; механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення; будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території; право на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія (у разі державної реєстрації татаких прав).
Відповідно до п. 7.2.1 розділу VII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року член ЖБК зобов`язаний виконувати вимоги Статуту ЖБК, рішення загальних зборів, зборів уповноважених і Правління ЖБК.
Згідно з п. 7.2.3 розділу VII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року член ЖБК зобов`язаний вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити платежі в розмірі, встановленому загальними зборами членів ЖБК. Заборгованість за внесками та платежами, яка перевищує 60 діб є порушенням обов`язків членів ЖБК.
Відповідно до п. 8.2.1 розділу VIII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року не члени ЖБК зобов`язані укласти договір з Правлінням ЖБК на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ремонт, реконструкцію і технічне оснащення багатоквартирного будинку.
Відповідно до п. 8.2.3 розділу VIII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року не члени ЖБК зобов`язані сплачувати ЖБК платежі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території, ремонт, реконструкцію і технічне переоснащення будинку (будинків) в об`ємах і строки, які встановлені рішенням загальних зборів членів ЖБК, якщо інше не зазначено у договорі.
Відповідно до п. 8.2.5 розділу VIII Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року не члени ЖБК зобов`язані вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити платежі в розмірі, встановленому загальними зборами членів ЖБК.
Згідно з п. 9.1.9 розділу ІХ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року ЖБК має право приймати рішення про надходження і витрати коштів ЖБК.
Відповідно до положень п. 9.1.10 розділу ІХ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року ЖБК має право встановлювати порядок оплати, перелік та розмір внесків і платежів на управління, експлуатацію, ремонт, реконструкцію й технічне переоснащення будинків і споруд та прибудинкової території.
Положенням п. 9.2.9 розділу ІХ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року визначено, ЖБК зобов`язаний забезпечувати своєчасне надходження від членів ЖБК, власників квартир, житлових та/або нежитлових приміщень внесків і платежів, встановлених рішенням загальних зборів. При заборгованості члена ЖБК більш ніж 6 місяців, подавати позовну заяву в суд про примусове стягнення заборгованості і вартості судових витрат з відповідача.
Відповідно до п. 9.2.10 розділу ІХ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року ЖБК зобов`язаний здійснювати контроль за виконанням договірних зобов`язань підприємствами і фізичними особами.
Згідно з п. 11.4 розділу ХІ Статуту ЖБК від 20 листопада 2016 року розмір щомісячних платежів для оплати комунальних послуг визначається відповідно до показань приладів обліку і тарифам, затвердженим у встановленому порядку, а у разі відсутності приладів обліку за нормами споживання та умовами договору.
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 15 лютого 2018 року, оформлено Протоколом №18 від 15.02.2018 року було прийнято рішення затвердити розмір внеску на управління багатоквартирним будинком ЖБК «Київський - 17» у розмірі: для 1-го поверху - 2,98 грн./кв.м. для 2-9 поверхів: 3,449 грн./кв.м.
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 19 червня 2020 року, оформлено Протоколом №26 від 19.06.2020 року, було прийнято рішення затвердити з 01 січня 2024 по 31 березня 2024 року, розмір внеску на управління багатоквартирним будинком ЖБК «Київський - 17»: для 1-го поверху 3,98 грн./кв.м. для 2-9 поверхів: 4,449 грн./кв.м.
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 28 квітня 2023 року, оформлено Протоколом №7 від 20.06.2023 року було прийнято рішення з 01.05.2023 р. затвердити щомісячний внесок для власників житлових та/або нежитлових приміщень на витрати з управління багатоквартирним будинком у розмірі: для 1-го поверху 5,769 грн./кв.м. для 2-9 поверхів: 6,449 грн./кв.м.
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 06 січня 2024 року, оформлено Протоколом №10 від 06.01.2024 року прийнято рішення затвердити щомісячний внесок для власників житлових та/або нежитлових приміщень на витрати з управління багатоквартирним будинком у розмірі: для 1-го поверху 6,53 грн./кв.м. для 2-9 поверхів: 8,21 грн./кв.м. ремонтний фонд 1,25 грн/кв.м.
На загальних зборах членів ЖБК «Київський-17», які відбулись 06 січня 2024 року, оформлено Протоколом №10 від 06.01.2024 року прийнято рішення здійснити коригування розміру внеску на управління багатоквартирним будинком з 01 квітня 2024 року у розмірі: для 1-го поверху 7,29 грн./кв.м.; для 2-9 поверхів: 9,05 грн./кв.м. ремонтний фонд 1,25 грн/кв.м.
Для виконання завдань та предмету, які зазначені у Статуті, ЖБК уклало ряд колективних договорів: договір з ТОВ «ЄВРОТЕХНОСФЕРА» про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 01.04.2024; Договір №64 з ТОВ «ІНФОКС» про надання послуг з централізованого водопостачання від 25.01.2016, Договір з ТОВ «ЕКОСоюз» на вивіз твердих побутових відходів, Договір №6425 з ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про постачання електричної енергії від 13.06.2008.
Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачам, які є власниками квартири АДРЕСА_2 , в період з 01.10.2023 по 28.02.2026 була нарахована сума заборгованості зі сплати внесків на обслуговування/утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території на загальну суму 22724,63 грн, яка складається з основної суми боргу – 20 642,35 грн, інфляційних втрат – 1710,62 грн, 3% річних – 371, 66 грн, а також судового збору у розмірі 3328,00 грн, витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн.
Згідно з заявою позивача про зменшення позовних вимог, у зв`язку зі сплатою відповідачами житлово-комунальних послуг, внесків та платежів станом на 16.06.2026 зменшились позовні вимоги, які становлять 15 066,44 грн, а саме: 
-станом на 01.03.2026 сума боргу складала 20 642,35 грн,
-станом на 01.06.2026сума боргу складала 23 066,44 грн(нараховано за період з 01.03.2026 по 01.06.2026 2 424,09 грн).
Відповідачами сплачено 8000,00 грн, зокрема: 08.06.2026 - 3000,00 грн, 12.06.2026 - 3000,00 грн, 15.06.2026 - 2000,00 грн.
Таким чином сума основного боргу зменшалась до 15 066,44 грн.
Оцінка аргументів та Мотиви суду 
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).
Згідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного i капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Згідно із ст. ст. 4, 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут.
Статтями 3 та 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що діяльність ОСББ здійснюється на основі статуту, який складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.
Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання.
Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.
Відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Згідно з абзацами шостим, сьомим та восьмим частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951 цс 15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача віл оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16).
Власник зобов`язаний утримувати майно, то йому належить, якщо інше не встановлено договору або законом (стаття 322 ЦК України).
Відповідачем не надано до суду жодних доказів на спростування вище встановлених обставин.
Положеннями ст. 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України.
Таким чином, нарахування, передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями відповідальності відповідача, а становлять особливий компенсаційний вид відповідальності, що відрізняється від штрафної, яка полягає, наприклад, у стягненні пені чи штрафу.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.04.2020 (справа №910/4590/19), зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (п. 43 мотивувальної частини постанови).
Наказом Міністерство розвитку громад та територій України №1151 від 15 липня 2025 року (Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією) затверджено Зміни до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, що додаються. Відповідно до Переліку: Одеська міська територіальна громада з 26.05.2025 року. У зв`язку з вищевикладеним, нарахування інфляційних втрат та 3% річних не проводилось у періоди: з 24.02.2022 року по 01.02.2024 року та з 26.05.2025 року по теперішній час.
Загальна сума боргу з урахування інфляційних та 3% річних становить грн, з яких: 15066,44 грн - основна сума заборгованості; 1710,62 грн - інфляційні витрати та 371,66 грн - 3 % річних.
Отже, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи та аргументи сторін у справі, викладені у заявах по суті справи, оцінивши у сукупності докази, суд, з урахуванням прийняття заяви про зменшення позовних вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме стягнути з відповідачів заборгованість зі сплати щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території на загальну суму 17 148,72 грн, з яких: 15066,44 грн - основна сума заборгованості; 1710,62 грн - інфляційні витрати та 371,66 грн - 3 % річних.
Розподіл судових витрат
Відповідно до статті 141 ЦПК України, ураховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3228,00 грн покладаються на відповідачів в рівних частинах по 1 664,00 грн.
Щодо витрат на копіювання документів на суму 1200,00 грн
13 квітня 2026 року між Житлово-будівельним кооперативом «Київський-17»та Адвокатським бюро «БОРОГАН» в особі його директора – адвоката Борогана В.В. укладено Договір про надання друкарських послуг. За цим Договором Виконавець зобов`язується виконати роботи з тиражування (виготовлення копій) поданих Замовником документів для формування документів для подачі позовної заяви про стягнення заборгованості до суду у кількості, які зазначені у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п. 1.3. Договору підрядник виконує роботи зі своїх матеріалів, на своєму обладнанні, власними або залученими силами та засобами.
Згідно п. 2.1. вартість послуг сторонами визначена у розмірі 5,00 грн за один копіювальний лист. Загальна кількість листів зазначається у додаткових угод, які є невід`ємною частиною цього договору. 
При цьому позивачем додаткові угоди суду не надано.
Також до умов вказаного Договору, між сторонами договору підписаний Акт приймання-передачі наданих послуг від 13.04.2026.
Водночас вказаний Акт приймання-передачі не містить кількості аркушів, переліку виконаних робіт, загальної суми, на яку вказані роботи виконані.
Інших документів на підтвердження витрат на копіювання документів стороною позивача суду не надано.
Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність стороною позивача витрат, понесених у зв`язку з копіюванням документів.
Щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
06 квітня 2026 року між ЖБК «Київський-17»та Адвокатським бюро «БОРОГАН» укладено договір про надання правничої допомоги, згідно п. 2.1. якого Адвокатське Бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати Клієнту наступної правничої допомоги представництві інтересів клієнта.
Водночас стороною позивача надано суду копію неповного Договору, зокрема: надані сторінки з пунктами 1.1 – 2.5 та пунктами 5.3 – 7.6, які не містять умов щодо визначення розміру (суми) гонорару та/або оплати за послуги з правової допомоги.
Суду наданий Акт від 13.04.2026 приймання-передачі виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги від 06.04.2026, з якого вбачається, що розмір гонорару становить 10 000,00 грн.
Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є належними, допустимий та достатніми доказами на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, та не можуть бути підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, оскільки у своїй сукупності не містить відомостей про перелік наданихадвокатом послуг, їх вартість: надана копія договору не містить підписів сторін та умов, якими передбачена вартість робіт.
Інших доказів суду не надано.
За таких обставин вимоги щодо стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,141,258-260,263-265,274-279,354 ЦПК України, ст.ст.509,525,526,530,536,599,1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території задовольнити.
Стягнути у рівних частинах з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користь Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17»заборгованість зі сплати щомісячних внесків на управління багатоквартирним будинком та прибудинкової території на загальну суму 17 148 (сімнадцять тисяч сто сорок вісім) гривень 72 копійок, з яких: 15066,44 грн - основна сума заборгованості; 1710,62 грн - інфляційні витрати та 371,66 грн - 3 % річних, а саме:
-з  ОСОБА_1 - 8 574 (вісім тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривні 36 копійок;
-з ОСОБА_2 - 8 574 (вісім тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривні 36 копійок.
Стягнути у рівних частинах з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Київський-17»судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень00 копійок, а саме:
-з  ОСОБА_1 - 1 664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору;
-з ОСОБА_2 - 1 664 (одна тисяча шістсот шістдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору.
В частині стягнення витрат на правничу допомогу та копіювання матеріалів відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Житлово-будівельний кооператив «Київський-17», ЄДРПОУ 20996036, адреса: 65069, місто Одеса, вулиця Люстдорфська дорога, будинок, 125.
Відповідач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Рішення суду підписане 02.09.2026.

Суддя              Ю. А. Скриль