Справа № 308/5075/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

18 червня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Джуги С.Д., Шевчука В.В.
за участю секретаря судового засідання: Тайстри І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2025 року, ухвалене головуючою суддею Логойда І.В., в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди
встановив:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди. 
Позов мотивований тим, що з 2013 року він отримує пенсію за вислугу років, а з 10.05.2016 року переведений на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказує, що з 2013 року Пенсійний фонд України в Закарпатській області діяв протиправно і спонукав його на моральні страждання та наніс матеріальну шкоду у великих розмірах, яке висвітлилось у відповідях Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 29.08.2023 №6800-6576/К-02/8-0700/23 та від 25.12.2024 року №5848-5788/К-02/8-0700/24, в яких сам відповідач визнав про те, що діяв проти належного пенсійного забезпечення в незаконний спосіб та був примушений виконувати свої обов`язки за призначенням, виключно за рішеннями національних судів України. 
Зазначає, що виконуючи рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 по справі №260/23/21, відповідач здійснив з 01 червня 2021 року перерахунок пенсії, який складав 20817,95 грн., але почав сплачувати пенсію не 20817,95 грн., а 17690,00 грн., а з 01.07.2021 року 18540,00 грн., незаконно застосувавши для виплати розміру пенсії частину 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: «максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень», яка Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України.
Одночасно, відповідач своїми незаконними діями з 05.03.2019 року завинив кошти в сумі 119 329,65 грн, які до теперішнього часу не отримав та підтверджуються листом відповідача від 29.08.2023 року №6800-6576/К-02/8-0700/23. 
Вказує, що відповідач вчинив відносно його пенсійного забезпечення антиконституційні дії, тому він вимушений звертатись до суду. Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 року по справі №260/2986/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено та визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити нарахування і виплату з 01 квітня 2019 року призначеної ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат. Зазначає, що саме виконуючи рішення вищенаведеного судового рішення відповідач почав з 01 листопада сплачувати пенсію в розмірі 20894,45 грн. Одночасно, відповідач своїми незаконними діями з 01.04.2019 завинив ОСОБА_1 кошти в сумі 112 326,00 грн., які до теперішнього часу не отримав та підтверджується листом відповідача від 29.08.2023 року №6800-6576/К-02/8-0700/23.
У подальшому, 25.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та введенням в Україні воєнного стану ОСОБА_1 був 25.02.2022 року мобілізований до ЗС України. Вказує, що за час його перебування на військовій службі відповідач продовжував діяти відносно його пенсійного забезпечення незаконно, і як наслідок рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року по справі №260/630/19 визначено визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у включенні до складу (розміру) грошового забезпечення, щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, і яка має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати ОСОБА_1 з 31 грудня 2013 року пенсію за вислугу років з урахуванням при її обчисленні щомісячної грошової винагороди та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Одночасно, відповідач своїми незаконними діями з 31.12.2023 року заборгував ОСОБА_1 кошти в сумі 6019,67 грн., які до теперішнього часу не отримав та підтверджуються листом відповідача від 29.08.2023 року №6800-6576/К-02/8-0700/23.
Також, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 року по справі №260/2068/23 визначено визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо нездійснення ОСОБА_1 з 01.07.2021 доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» починаючи з 01.07.2021 року, з урахуванням проведених виплат. Зазначає, що відповідач в незаконний спосіб відмовився виконувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 року по справі №260/2068/23, вчергове посилаючись саме на максимальний розмір пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та підтверджується листом відповідача від 29.08.2023 року №6800-6576/К02/8-0700/23.
Таким чином, вказує, що починаючи з 1 березня 2022 року він мав отримувати пенсію у розмірі 23651,08 грн, а в подальшому з 1 липня 2022 року у розмірі 22721,28 грн., з 1 грудня 2022 року у розмірі 22747,68 грн., з 1 березня 2023 року у розмірі 24247,68 грн., з 1 липня 2023 року у розмірі 26247,68 грн., але весь цей час отримував пенсію обмежену її максимальним розміром, а саме 20966,45 грн., із серпня 2023 року 23866,45 грн.
Вказує, що вчергове звертався до суду та рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 за №260/1799/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволений. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2023 максимальним розміром, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2023 без обмеження максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум. Таким чином, зазначає, що після набуття рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 за №260/1799/24 законної сили, мав отримувати з 01.01.2025 пенсійне забезпечення в розмірі 26622,68 грн. 
Одночасно, відповідач в котре, застосовуючи відносно його пенсійного забезпечення в аналогічній редакції норми права, які визнані неконституційними з 01.07.2023 року, завинив ОСОБА_1 кошти в сумі 75376,64 грн, які до теперішнього часу не отримав та підтверджуються листом відповідача від 25.12.2024 року №5848-5788/К-02/8-0700/24.
Крім того, незаконні втручання у майнові права ОСОБА_1 з боку відповідача в сукупності призвели до нанесення збитків у розмірі 313 051,96 грн Вказує, що станом на теперішній час суму грошей в розмірі 313051,96 грн не отримав і відповідач листом від 29.08.2023 №6800-6576/К-02/8-0700/23 проінформував його про те, що вищевказану суму, належних йому коштів, отримає після виділення її з Державного бюджету України, тобто незважаючи на те, що відповідач незаконно позбавив ОСОБА_1 відповідних коштів, він примушує його перебувати у невизначеному стані багато років.
Зазначає, що відповідач в неконституційний спосіб вдався до систематичного втручання у майнові права ОСОБА_1 та обмежив його у пенсійних виплатах, шляхом звуження суми належної до виплати пенсії в не правовий, антиконституційний спосіб, чим наніс матеріальну шкоду в сумі 313051,96 грн. 
Вказує, що відповідна обставина непоодинокого, довготривалого та безкарного позбавлення органом державної влади України, майнових прав та законних інтересів, постійно переслідує ОСОБА_1 відчуттям, що він не в змозі відновити свій попередній стан, на гідне отримання пенсійного забезпечення, що порушує життєвий устрій з усіма пов`язаними з цим негативними наслідками, а саме у душевних стражданнях, яких зазнав та продовжує зазнавати у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, у душевних стражданнях, яких зазнає у зв`язку із довготривалими законними сподіваннями на отримання свого майна, у приниженні честі та гідності, а також ділової репутації, у руйнації життєвого устрою. Оскільки перебуваючи під впливом негативних відчуттів та втрати надії на справедливість, викликану відповідачем, поза розумний сумнів свідчать про виникнення емоційних, психологічних і нервових навантажень та зривів, що як наслідок, призводить до погіршення стану його самопочуття та призводить до нанесення шкоди здоров`ю.
Крім цього, зазначає, що відповідач наніс матеріальну шкоду в особливо великому розмірі і не збирається її відшкодовувати, і цей факт спонукає його на ще більші моральні страждання з огляду на те, що він не може спланувати своє подальше існування. Просить врахувати, що він віддав велику частку свого життя, витрачаючи час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а саме отримання належних грошових сум свого пенсійного забезпечення відвідуванням та листуванням з відповідачем, перебуваючи під впливом довготривалої судової тяжби, та відстоювання власного пенсійного забезпечення, як джерела прибутків на життя. Зазначає, що існують неспростовні факти свавільного втручання відповідача як публічного органу державної влади у його майнові права, які не потребують доказування, а саме нехтування положеннями законодавства з боку відповідача по відношенню до його прав та законних інтересів, встановлених судовими рішеннями, довготривалість протиправних дій відповідача, спрямованих проти нього та його майнових прав, позбавлення його грошової суми в особливо великих розмірах та обізнаність відповідача про його стійкі розлади здоров`я, що йому протипоказані психічні навантаження. 
Суму нанесеної моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що правопорушення скоєні відповідачем, тривають багато років, а він є людиною з обмеженими можливостями, тяжкістю вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, характеру та обсягу страждань як фізичних, душевних та психічних, характеру майнових та немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Таким чином, вважає що визначена сума у розмірі 300 000 грн з огляду на обставини, наведені в позові, є розумною, виваженою та справедливою, а також прирівняною до майнових втрат нанесених йому з 2013 року відповідачем.
Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на його користь компенсації моральної шкоди в розмірі 300 000 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 119 травня 2025 року позов задоволено частково. 
Стягнуто за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 8 000 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення суду про відмову в задоволенні позову. 
Вказує, що ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що неправомірна відмова відповідача провести йому перерахунок пенсії, а також довготривалі порушення ПФУ його прав та інтересів, встановлені судовими рішеннями, що завдало йому моральних страждань. Однак, позивач скористався своїм правом на оскарження відмов у здійсненні перерахунку пенсії і судовими рішеннями були відновлені його права в цій частині. При цьому вказаних позивачем обставин недостатньо для відшкодування моральної шкоди, оскільки ОСОБА_1 зобов`язаний довести настання негативних наслідків у вигляді такої шкоди, її розмір та причинний зв`язок. Визнання протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії не є безумовним доказом неправомірності дій або бездіяльності у розумінні ст. 1173 ЦК України.
Крім того, ОСОБА_1 не надано суду належних доків, які б підтверджували заподіяння йому відповідачем моральної шкоди. 

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги не обґрунтованих доказів які б свідчили про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

Судом встановлено, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.03.2020.
Позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою від 30.07.2023 за № 6576/К-0700-23 про перерахунок пенсії.
З оглянутої копії листа Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 29.08.2023 №6800-6576/К-02/8-0700/23 на вказану заяву вбачається, що відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (з грудня 2020 року розмір прожиткового мінімуму відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» становить 1769,00 грн, з липня 2021 року розмір прожиткового мінімуму відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» становить 1854,00 грн). На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 року у справі №260/23/21, Головне управління прийняло та здійснило обчислення і перерахунок з 01.04.2019 року основного розміру пенсії на підставі довідки ХР 16922 від 19.11.2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із урахуванням раніше виплачених сум. Відтак, після виконання вищезазначеного рішення суду до виплати належав розмір пенсії з урахуванням ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.06.2021 року в сумі 17690,00 грн, з 01.07.2021 року в сумі 18540,00 грн. Різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) та після виконання вищезазначеного рішення суду за період з 01.04.2019 року по 31.05.2021 року склала 119329,65 грн. На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/2986/21 від 22.09.2021 року Головне управління здійснило нарахування та виплату з 01.04.2019 року призначеної пенсії без обмеження її максимального розміру, з урахуванням проведених виплат. Розмір пенсії після виконання вищезазначеного рішення суду з 01.11.2021 року виплачувався в сумі 20894,45 грн. Різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 01.04.2019 року по 31.10.2021 року склала 112326,00 грн. На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.09.2021 року №260/3872/21 Головне управління здійснило з 01.05.2019 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням вже проведених виплат. Розмір пенсії після виконання вищезазначеного рішення суду виплачувався з 01.12.2021 року в сумі 20966,45 грн. Різниця в пенсії після виконання вищезазначеного рішення суду відсутня (з урахуванням нарахованої суми без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, на виконання рішення суду по справі 260/2986/21). На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року №260/630/19 Головне управління здійснило нарахування з 31.12.2013 пенсію за вислугу років з урахуванням при її обчисленні щомісячної грошової винагороди та виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Різниця в пенсії за минулий час (з урахуванням виплачених сум) за період з 01.12.2013 року по 31.05.2016 року (до дати переведення на пенсію по інвалідності) склала 6019,67 грн.
Також згідно вказаної відповіді, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду 28.04.2023 року №260/2068/23 Головне управління здійснило нарахування та виплату щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» починаючи з 01.07.2021 року, з урахуванням проведених виплат. При цьому, щомісячна доплата в розмірі 2000,00 грн. встановлена у межах максимального розміру пенсії, як передбачено постановою Кабінету Міністрів Україна від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Отже, розмір пенсії після виконання вищезазначеного рішення суду з 01.07.2023 року становить 20966,45 грн (у розмірі обчисленому без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, на виконання рішення суду по справі №20/3872/21, станом на 01.12.2021 року). В даному листі вказується, що вищезазначені суми ОСОБА_1 отримає після виділення їх з Державного бюджету України.
Відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі №0701005246 ОСОБА_1 з 01.06.2021 року за рішенням суду сума становить 17690, 00 грн.
Відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі № 0701005246 ОСОБА_1 з 01.07.2021 року за Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік (з 01.07.2021)» сума становить 18540, 00 грн.
Відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі №0701005246 ОСОБА_1 з 01.11.2021 року за рішенням суду сума становить 20894, 45 грн.
Відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі № 0701005246 ОСОБА_1 з 01.12.2021 року за рішенням суду сума становить 20966, 45 грн.
Відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі №0701005246 ОСОБА_1 з 01.03.2022 року за індексацією відповідно до ПКМУ №118 сума становить 20966, 45 грн.
Відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі № 0701005246 ОСОБА_1 з 01.07.2022 року за уточнення роботи пенсіонера/влаштування на роботу або її припинення сума становить 20966, 45 грн.
Відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі №0701005246 ОСОБА_1 з 01.12.2021 року за державним бюджетом 2022 сума становить 20966, 45 грн.
Відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі №0701005246 ОСОБА_1 з 01.04.2023 року за індексацією відповідно до ПКМУ №168 сума становить 20966, 45 грн.
Відповідно до копії перерахунку пенсії по пенсійній справі №0701005246 ОСОБА_1 з 01.07.2023 року за рішенням суду сума становить 20966, 45 грн.
Відповідно до копії листа сума виплаченої пенсії за період 01.05.2021 року по 31.08.2023 року складає 571433, 00 грн.
Також, згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 25.12.2024 №5848-5788/К-02/8-0700/24 на звернення ОСОБА_1 від 16.12.2024 року за №5788/К-0700-24, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року по справі №260/1799/24 виконано Головним управлінням в добровільному порядку, що підтверджується копією протоколу перерахунку з 01.07.2023 року та становить 26622,68 грн. та копією розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, що містяться в автоматизованій системі розрахунку пенсій з 01.07.2023 року та становить 75376, 64 грн. (додано розрахунок та перерахунок).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2022 у справі №260/23/21; від 22.09.2021 у справі №260/2986/21; від 30.09.2021 у справі №260/3872/21; від 10.01.2022 у справі №260/630/19; від 28.04.2023 у справі 260/2068/23 перераховано пенсію ОСОБА_1 з вказівкою на її нарахування згідно висновків суду при її обчисленні та зобов`язано здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Право на судовий захист гарантується Конституцією України (статті 8, 56, 129-1), міжнародними договорами України і включає, у тому числі, і право на виконання судового рішення у розумний строк, яке реалізується за допомогою створення державою умов і забезпечення виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України, пункт перший статті 6 Конвенції).
Конституція України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Ці положення також відображені у статтях 1, 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», із уточненням щодо кола осіб, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно зі ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Відповідно до частини першої статті 58 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.
Отже, відповідно до покладених законом завдань і функцій, Пенсійний фонд України в особі уповноважених територіальних органів є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій та одночасно учасником цивільних правовідносин щодо відшкодування шкоди, завданої діями його підрозділів та посадових осіб.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Проте діями відповідача ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях через порушення прав, неможливості реалізувати своє конституційне право на належний розмір пенсії, позивачу доводилося неодноразово звертатися до відповідача з метою реалізації свого права на підвищення пенсії, що призводило до порушення його звичайного способу життя. Тривале невиконання судових рішень викликало у нього відчуття несправедливості, зневіри у справедливість, моральну напругу, стурбованість тривалістю виконання судових рішень та невизначеністю термінів виконання. 
Відтак, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення моральної шкоди на корись позивача, розмір якої визначив з врахуванням засад розумності, справедливості та виваженості. 

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та є тотожними із обґрунтуванням відзиву на позовну заяву, яким судом першої інстанції надана правова оцінка.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Отже, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову ґрунтується на вимогах закону, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Зважуючи на встановлене та керуючись вимогами норм статей 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, залишити без задоволення. 

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 травня 2025 року, залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 червня 2026 року. 

Головуючий: 

Судді: