Справа № 465/1972/26 
Провадження 2/465/3101/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
08.07.2026 року         м. Львів
Франківський районний суду м.Львова у складі головуючої судді Мартьянової С.М, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Львові цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся представник позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором №5039726 від 14.10.2024 у розмірі 36064,41 грн. Також стягнути з відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2662,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.
Позовну заяву обґрунтовує тим, що 14.10.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5039726 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Таким чином, 14.10.2024 21:13:05 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №5039726 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. 
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед Первісним Кредитором, Відповідач здійснював часткові (-у) оплати (-у) в рахунок погашення заборгованості за Договором №5039726 від 14.10.2024 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, що є додатком до Позовної заяви (останній платіж було здійснено 01.01.2025 23:25:26 у сумі 2991.61 грн.). Сплачуючи кредит, Відповідач, додатково до зазначеного вище, вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.
29.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «CВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-27/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-27/25 від 29.07.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5039726 складає: 36064,41 грн. 
Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №5039726 від 14.10.2024 року становить: Заборгованість за сумою кредиту - 9972,93 грн.; Заборгованість по відсотках - 20841,48 грн.; Пеня, штраф - 5250,00 грн.; Комісія - 0,00 грн. Загальна заборгованість - 36064,41 грн.
У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. 
Ухвалою суду від 02.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Вказану ухвалу було надіслано відповідачу на адресу реєстрації місця проживання, проте конверт з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення повернуто до суду 23.06.2026. Відповідачем ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, ні будь-якого іншого клопотання до суду подано не було.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно з ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Судом встановлено, що 14.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договорі №5039726 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Даний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 60229 14.10.2024 21:10:01.
Згідно умов вищевказаного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 10500,00 грн., строк кредитування 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів. Тип процентної ставки становить 1,00% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 Договору. За стандартною процентною ставкою за весь строку кредитування 2397,89% річних. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1265,80 % річних. (п. 1.2, 1 розділу Договору) 
Відповідно до п.2.1 розділу 2 Договору, товариство надає кредиту безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладенні цього договору. Дата надання кредиту 14.10.2024 або 15.10.2024. 
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту, що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 30.07.2025.
29.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «CВЕА ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 01.02-27/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-27/25 від 29.07.2025 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5039726 складає: 36064,41 грн. 
Відповідач належним чином не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість.
Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Відповідно до ч. 2 статті ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №5039726 від 14.10.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 29.07.2025 відповідач має заборгованість у розмірі - 36064,41 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 9972,93 грн.; заборгованості по відсотках - 20841,48 грн.; пеня, штраф - 5250,00 грн.; комісія - 0,00 грн. 
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Оскільки між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами кредитного договору, такий правочин відповідно до ст. 204 ЦК України створює презумпцію правомірності правочину. Відтак кредитний договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Зобов`язання за кредитним договором мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору (ст. 526 ЦК України).
Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами, оскільки відповідач прострочив виконання взятих на себе зобов`язань, а доказів належного виконання договору суду не надав.
Разом з тим, суд зазначає, що позивачем також заявлено до стягнення пеню у розмірі 5250,00 грн. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного стану та протягом тридцятиденного строку після його припинення позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором кредиту, а неустойка, нарахована починаючи з 24 лютого 2022 року, підлягає списанню кредитодавцем.
Оскільки кредитний договір між сторонами укладено 14.10.2024 року, тобто під час дії воєнного стану, правові підстави для стягнення пені відсутні, а тому в цій частині позову слід відмовити.
Відтак, згідно ст.ст.525, 526, 530ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у встановлений строк.
Судом встановлено, що відповідач прострочив погашення поточних платежів кредиту та нарахованих процентів, належним чином не повертає отриманий кредит, не виконує взятих на себе за договором зобов`язань, в судове засідання не з`явився та не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 2 662 грн 40 коп. х 30814 грн 41 коп./36064 грн 41 коп. = 2274 грн 82 коп.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2274 грн 82 коп., а в іншій частині понесені позивачем судові витрати залишаються за ним.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 223, 229, 263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором №5039726 від 14.10.2024 в розмірі 30814 (тридцять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 41 коп., яка складається з заборгованості за сумою кредиту - 9972,93 грн.; заборгованості по відсотках - 20841,48 грн.
В іншій частині заявлених позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» витрати на сплату судового збору в розмірі 2274 (дві тисячі двісті сімдесят чотири) грн 82 коп.
Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», ЄДРПОУ: 37616221, місцезнаходження за адресою: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, б. 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 

Суддя Мартьянова С.М.