Справа № 138/1960/26 
Провадження №:3/138/452/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді Ясінського Ю.А., за участю секретаря судового засідання Сілантьєвої Л.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Виноградського А.П., розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку з використанням захисником власних технічних засобів матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 ,українця, громадянина України, старшого інспектора прикордонної служби відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), тел. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
В період 01.05.2026 по 20.05.2026 ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби, а саме, перебуваючи у службовому відрядженні на відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) згідно наказу в.о. начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 21.05.2026 №262-ВВ проносив на територію управління загону заборонені для вживання алкогольні напої, допускаючи розпивання в службових приміщеннях комендантського відділення ним самим та іншими військовослужбовцями алкогольних напоїв та не забезпечивши як офіцер та старший військовослужбовець в розумінні Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України припинення порушень військової дисципліни та поведінки, яка шкодить іміджу військовослужбовця Державної прикордонної служби України. Своїми діями старший лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 розділу 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктів 2.1, 2.3, 20.1 Кодексу поведінки працівників, до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України 05.07.2011 №330/151/809/434/146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2011 за №922/19660, в умовах особливого періоду, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
В судовому засіданні   ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що до його обов`язків не входить нагляд за тим, щоб інші військовослужбовці не проносили на територію військової частини та не вживали алкогольні напої. Крім того, його пояснення, які знаходяться в матеріалах справи не відповідають дійсності, оскільки алкоголь він заносив на територію військової частини не в травні 2026 року, а раніше.
Захисник Виноградський А.П. надіслав до суду заперечення на протокол яке підтримав в судовому засіданні. Заперечення мотивоване тим, що зазначенні в протоколі уповноваженою особою твердження, що ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби, а саме: проносив на територію управління заборонені для вживання спиртні напої та розпивав алкогольні напої в службових приміщеннях комендантського відділення, не забезпечив як офіцер та старший військовослужбовець в розумінні Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України припинення вчинення військовослужбовцями порушень військової дисципліни та поведінки, яка шкодить іміджу військовослужбовця Державної прикордонної служби України. В той же час, незрозуміло, які саме дії ОСОБА_1 можуть свідчити про недбале ставлення до військової служби. У зв`язку із чим твердження в протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення ним недбалого ставлення до військової служби є необґрунтованим. В матеріалах справи відсутні будь-які докази (накази, посадова інструкція тощо), які б свідчили, що саме на ОСОБА_1 було покладено обов`язок щодо забезпечення дотримання заборони вживання спиртних напоїв військовослужбовцями. Також відсутні докази того, що солдат ОСОБА_2 , відносно якого проводилося службове розслідування, перебував у безпосередній підлеглості ОСОБА_1 . Зокрема, у матеріалах службового розслідування відповідно до наказу начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 21.05.2026 за № 262-BВ «Про відрядження військовослужбовців» старшого інспектора прикордонної служби відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) старшого лейтенанта ОСОБА_3 направлено у службове відрядження на період з 21.05.2026 по 20.06.2026 до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б). Окрім того, долучені до протоколу матеріали, на думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відповідають критерію переконливості та достатності і, відповідно, не доводять, поза розумним сумнівом, його вину у вчинення інкримінованого йому правопорушення. Сам по собі протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення не може бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини особи, адже не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. У той же час, як вбачається з протоколу ОСОБА_1 начебто розпивав алкогольні напої в службових приміщеннях комендантського відділення, що охоплюється об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. При цьому, даних про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП матеріали справи не містять. Також відсутні докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння у вказаний в протоколі період. Жодних інших доказів, окрім висновку службового розслідування, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, матеріали справи не містять. Також зазначив, що про обставини, які зазначаються у протоколі, уповноваженій на складання протоколу особі стало відомо 20.05.2026 з листа за № 16.3.1/41897-26-Вих від 20.05.2026, про що зазначається у тексті висновку службового розслідування наявного у матеріалах справи. Відтак, ОСОБА_1 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з пропущенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП. На підставі викладеного, просив закрити провадження у справі № 138/1960/26 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172 15 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення
Разом з тим, вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 27.05.2026 серії ПдРУ № 334495; копією службового посвідчення ОСОБА_1 ; копією висновку службового розслідування по факту виявлення 20.05.2026 інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівця зв`язку) групи зв`язку та автоматизованих систем управління відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) солдата ОСОБА_2 з ознаками вживання спиртних напоїв; копією письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.05.2026, відповідно до яких він користувався службою доставки та замовляв спиртні напої, які йому підвозив таксист на стоянку біля військової частини та залишав під парканом, таке було двічі протягом місяця, далі він забирав пляшки та проносив до комендантського відділення, вживав алкоголь вночі, щоб ніхто не бачив; копією службової характеристики ОСОБА_1 ; актом ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з її правами, передбаченими ст. 268 КУПАП.
Приписами ст.ст. 11-16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; додержуватися норм законодавства з питань забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, а також запобігання і протидії дискримінації; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю і честю, поважати честь і гідність кожної людини; не допускати самому і стримувати інших від негідних дій, виражених вербально або невербально (слова, жести, рухи тіла тощо), у тому числі пов`язаних із дискримінацією за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, а також запобігати вчиненню насильства за ознакою статі, сексуальним домаганням, правопорушенням проти статевої свободи та статевої недоторканості у військовому колективі; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до положень п.п. 2.1, 2.3, 20.1 Кодексу поведінки працівників, 
до функціональних обов`язків яких належить здійснення управління кордонами, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства закордонних справ України, Міністерства фінансів України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління державної служби України 05.07.2011 № 330/151/809/434/146, працівник зобов`язаний служити Українському народові, 
демонструючи етичну поведінку, усвідомлюючи, що його служба передбачає відданість Українському народу, зобов`язання діяти в інтересах держави та відстоювати національні інтереси, утверджуючи базові суспільні цінності; свідоме підпорядкування власних інтересів суспільним вимогам та інтересам і державним пріоритетам; професійне, сумлінне виконання службових обов`язків згідно з Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами. Працівник повинен усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу. Проходження служби в МВС, МЗС, Державній 
митній службі України, Державній міграційній службі України, Держприкордонслужбі несумісне з корумпованістю і хабарництвом. Від працівників вимагається: суворо дотримуватися встановленого розпорядку дня; раціонально використовувати робочий час; при мінімальних затратах робочого часу та державних ресурсів забезпечувати максимальне виконання доручених завдань; належним чином виконувати функції, пов`язані зі своєю посадою, підтримуючи довіру суспільства до органу, в якому проходить службу чи працює, у тому числі утримуватися від дій, які можуть завдати шкоди службі; не займатися будь-якою сторонньою справою у робочий час; не допускати прибуття на службу (на роботу) або перебування на службі (на роботі) в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. 
Таким чином, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Так, хоча дійсно матеріали справи не містять наказів, посадових інструкцій тощо, які б свідчили, що на ОСОБА_1 було покладено обов`язок щодо забезпечення дотримання заборони вживання спиртних напоїв військовослужбовцями, зазначені норми зобов`язуть кожного військовослужбовця не допускати самому і стримувати інших від негідних дій, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби, не допускати прибуття на службу (на роботу) або перебування на службі (на роботі) в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. На переконання суду вказане стосується і пронесення на територію військової частини алкогольних напоїв з метою їх вживання для себе, чи іншими військовослужбовцями.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 25.05.2026, які останній заперечував лише в частині точного часу пронесення ним на територію військової частини алкогольних напоїв, останній не заперечував, власне, сам факт такого пронесення. Крім того, згідно тих же пояснень, замовлення та пронесення пляшок із алкоголем він здійснював прихованими методами упродовж місяця, вочевидь усвідомлюючи протиправність своїх дій, після чого вживав алкогольні напої вночі, щоб ніхто не бачив. Також, був свідком того, як інші військовослужбовці вживали спиртні напої, однак не повідомляв уповноважених осіб про це для припинення їх протиправних дій.
Щодо зауваження захисника, про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з пропуском строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
 
Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №224495 відносно ОСОБА_1 складено 27.05.2026. 
Також, як вбачається з матеріалів справи саме після проведення службового розслідування по факту виявлення 20.05.2026 інспектора прикордонної служби 3 категорії (фахівця зв`язку) групи зв`язку та автоматизованих систем управління відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) солдата ОСОБА_2 з ознаками вживання спиртних напоїв та затвердження висновку службового розслідування 26.05.2026, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, крім інших військовослужбовців, і ОСОБА_1 .
Відтак, суд приходить до висновку, що складення 27.05.2026 протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №224495 відносно ОСОБА_1 здійснювалось з дотримання норм законодавства, зокрема щодо часу його складення.
Таким чином, суд, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, те що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягався, обставин, що обтяжують чи пом`якшують його відповідальність судом не встановлено, вважає, що для його виправлення та перевиховання доцільно застосувати стягнення у виді штрафу.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст. 27, 40-1, ч. 2 ст. 172-15, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і накласти на нього адміні-стративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (стягувач - ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ), що знаходиться по АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
Звільнити  ОСОБА_1  від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Положення ч. 2 ст. 308 КУпАП передбачають, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю. А. Ясінський