П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 400/12704/25

Місце прийняття ухвали суду 1 інстанції:
м. Миколаїв;
Дата складання повного тексту ухвали суду
1 інстанції: 30.12.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Градовського Ю.М.
– Казанчук Г.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу у сумі 27147,28 гривень, а саме з:
-податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання (11011300) у сумі 8840,08 гривень на користь бюджету розмежування Братської ТГ;
-земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 18307,20 гривень на користь місцевого бюджету Братської ТГ.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року позовну заяву Головного управління ДПС у Миколаївській області, відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, повернуто позивачеві.
Суд першої інстанції виходив з того, що ГУДПС пропустило строк (1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу), встановлений пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України з урахуванням приписів пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на стягнення податкового боргу, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні платником грошового зобов`язання. При цьому, суд зауважив на тому, що право на вчинення ГУДПС дій щодо стягнення з платника податкового боргу виникло у вересні 2019 року, з моменту виставлення податкової вимоги від 25.09.2019 №65731-52, натомість, будучи обізнаним про несплачену заборгованості та не маючи об`єктивних перешкод у виконанні своїх функцій, не скористалось правом на своєчасне звернення до суду з питання погашення боргу.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що за загальним правилом, передбаченим статтею 102 Податкового кодексу України, позовну заяву про стягнення боргу з платника податків контролюючий орган може подати в строк 1095 днів з дня виникнення боргу. Поряд з тим, згідно положень підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Апелянт просить враховувати, що податковий борг відповідачки виник з 27.06.2019, а також ту обставину, що перебіг строків давності відновився з 01.08.2023 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Таким чином, граничною датою для звернення до суду із цим позовом є 07.01.2026, яку дотримано контролюючим органом в установленому порядку.
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 у визначений апеляційним судом строк не надійшов.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Отже, вище наведеними положеннями КАС України передбачається можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу.
Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України.
За правилами пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Згідно пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Податковим кодексом України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим же Кодексом.
Слід враховувати, що податковий борг, заявлений до стягнення за цим позовом, виник внаслідок:
нарахування контролюючим органом податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання (11011300) у сумі 8840,08 гривень на підставі податкового повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') №267500-24/14-14 вiд 28.07.2023 за період 2022;
нарахування контролюючим органом земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 4576,8 гривень на підставі податкового повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') №5437666-5203-1409 вiд 21.05.2019 за період 2019;
нарахування контролюючим органом земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 4576,8 гривень на підставі податкового повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') №4975256-5205-1409 вiд 08.05.2020 за період 2020 року
нарахування контролюючим органом земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 4576,8 гривень на підставі податкового повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') №5506631-2408-1408 вiд 07.05.2021 за період 2021 року
нарахування контролюючим органом земельного податку з фізичних осіб (18010700) у сумі 4576,8 гривень на підставі податкового повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') №1351578-2405-1408 вiд 09.09.2022 за період 2022 року.
За правилами підпунктів 170.14.3, 170.14.6 пункту 170.14 статті 170 Податкового кодексу України визначення загального мінімального податкового зобов`язання фізичним особам здійснюється контролюючими органами за податковою адресою таких осіб. У разі згоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку зобов`язаний сплатити зазначену у відповідному податковому повідомленні-рішенні суму податку протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Також, за правилами пункту 286.5 статті 286, пункту 287.5 статті 287 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно наявних в матеріалах справи доказів, податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') №267500-24/14-14 вiд 28.07.2023 надсилалось відповідачці рекомендованим листом з повідомленням, однак поштове відправлення повернуте контролюючому органу з відміткою від 23.02.2024 «відсутня за вказаною адресою».
Податкові повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') №5437666-5203-1409 вiд 21.05.2019, №4975256-5205-1409 вiд 08.05.2020 та №5506631-2408-1408 вiд 07.05.2021 вручені під підпис відповідачці відповідно 27.06.2019, 30.06.2020 та 30.06.2021.
Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') №1351578-2405-1408 вiд 09.09.2022 надсилалось відповідачці рекомендованим листом з повідомленням, однак поштове відправлення повернуте контролюючому органу з відміткою від 10.02.2023 «неправильно зазначена адреса».
З наведеного слід достеменно виснувати, що, звернувшись із позовом 26.11.2025 в частині стягнення податкового боргу, утвореного внаслідок несплати відповідачкою зобов`язання на підставі податкових повiдомлень-рiшень (форма 'Ф') №267500-24/14-14 вiд 28.07.2023 та №1351578-2405-1408 вiд 09.09.2022, контролюючим органом дотримано присічний строк (1095 днів), встановлений статтею 102 Податкового кодексу України.
Стосовно податкових повiдомлень-рiшень (форма 'Ф') №5437666-5203-1409 вiд 21.05.2019, №4975256-5205-1409 вiд 08.05.2020 та №5506631-2408-1408 вiд 07.05.2021, слід враховувати, що відповідно до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану та доповнено статтю 102 Податкового кодексу України пунктом 102.9, яким передбачено, що на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що вводиться в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 скасовано з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.
У подальшому на підставі Закону №3219-IX від 30.06.2023 пункт 102.9 статті 102 Податкового кодексу України виключено з 01.08.2023.
Так, апеляційним судом установлено, що з 27.08.2019 (з моменту закінчення періоду самостійної сплати зобов`язання за ППР №5437666-5203-1409) строк у кількості 1095 днів мав сплинути 26.08.2022 за звичайних умов. Однак, з 18.03.2020 цей строк зупинився. З 18.03.2020 по 25.08.2022 - 890 днів, які залишились у позивача на звернення до суду станом на день зупинення строку. З 01.08.2023 цей строк відновлено. З 01.08.2023 по 26.11.2025 (день подачі позовної заяви) - 848 днів.
З 29.08.2020 (з моменту закінчення періоду самостійної сплати зобов`язання за ППР №4975256-5205-1409) строк у кількості 1095 днів мав сплинути 29.08.2023 за звичайних умов. Однак, з 18.03.2020 цей строк зупинився. З 01.08.2023 цей строк відновлено. З 29.08.2020 по 31.07.2023 - 1097 днів, які залишились у позивача на звернення до суду станом на день зупинення строку. З 01.08.2023 по 26.11.2025 (день подачі позовної заяви) - 848 днів.
З 29.08.2021 (з моменту закінчення періоду самостійної сплати зобов`язання за ППР №5506631-2408-1408) строк у кількості 1095 днів мав сплинути 29.08.2024 за звичайних умов. Однак, з 18.03.2020 цей строк зупинився. З 01.08.2023 цей строк відновлено. З 29.08.2021 по 31.07.2023 - 1097 днів, які залишились у позивача на звернення до суду станом на день зупинення строку. З 01.08.2023 по 26.11.2025 (день подачі позовної заяви) - 848 днів.
Таким чином, установлено, що позовна заява з вимогою про стягнення податкового боргу подана до суду у межах 1095 днів.
Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду із цим позовом та необхідність повернення позивачеві позовної заяви на підставі частини 2 статті 123 КАС України.
Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 320 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 320, ст. 321, 322, 325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – задовольнити.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2025 року – скасувати.
Справу направити до Миколаївського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: Ю.М. Градовський

Г.П. Казанчук