ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/27130/25

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Шлай А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 в адміністративній справі №160/27130/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.06.2025 року №047250025834 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 18.12.1988 року по 23.11.1990 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 : період проходження строкової військової служби з 18.12.1988 року по 23.11.1990 року; періоди роботи електрозварювальником ручного зварювання з 25.09.1991 року по 20.11.2000 року та з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.06.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.06.2025 року №047250025834 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 18.12.1988 року по 23.11.1990 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 : період проходження строкової військової служби з 18.12.1988 року по 23.11.1990 року; періоди роботи електрозварювальником ручного зварювання з 25.09.1991 року по 20.11.2000 року та з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.06.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду. 
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що до загального страхового стажу правомірно не зараховано період проходження військової строкової служби з 18.12.1988 року по 23.11.1990 року, оскільки у військовому квитку НОМЕР_1 від 16.12.1988 року відсутня печатка на титульній сторінці. До уваги також не взято пільгову довідку від 19.10.2011 року № 59, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 Постанови № 637 (відсутній підпис начальника відділу кадрів) та відсутні накази про проведення атестації робочих місць та переліку пільгових професій до них.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останніх, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, 19.07.2025 року ОСОБА_1 виповнилось 55 років.
З метою призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список 2) 18.06.2025 року через відділ обслуговування громадян № 20 (сервісний центр) ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із відповідною заявою.
Заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.06.2025 року № 047250025834 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (6 років 8 місяців 11 днів).
При цьому, результат розгляду документів, доданих до заяви: до загального страхового стажу не зараховано період проходження військової строкової служби з 18.12.1988 року по 23.11.1990 року, оскільки у військовому квитку НОМЕР_1 від 16.12.1988 року відсутня печатка на титульній сторінці. До уваги не взято пільгову довідку від 19.10.2011 року № 59, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 Постанови № 637 (відсутній підпис начальника відділу кадрів) та відсутні накази про проведення атестації робочих місць та переліку пільгових професій до них.
Вважаючи спірне рішення протиправним та безпідставним, позивач, з метою захисту своїх порушених прав, звернулася із даною позовною заявою до суду.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач наділений правом на зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби з 18.12.1988 року по 23.11.1990 року; періоди роботи електрозварювальником ручного зварювання з 25.09.1991 року по 20.11.2000 року та з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058) встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. 
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.
Як видно з матеріалів справи, до страхового та пільгового стажу позивача за Списком № 2 не було враховано наступні періоди роботи:
- до загального страхового стажу не зараховано період проходження військової строкової служби з 18.12.1988 року по 23.11.1990 року, оскільки у військовому квитку НОМЕР_1 від 16.12.1988 року відсутня печатка на титульній сторінці;
- до уваги не взято пільгову довідку від 19.10.2011 року № 59, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 Постанови № 637 (відсутній підпис начальника відділу кадрів) та відсутні накази про проведення атестації робочих місць та переліку пільгових професій до них.
Як видно з матеріалів справи, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач надав трудову книжку НОМЕР_2 від 14 грудня 1988 року, в якій зазначені всі періоди роботи позивача без виправлень.
Відповідно до наданої трудової книжки ОСОБА_1 безперервно працював електрозварювальником ручного зварювання з 25 вересня 1991 року по 31 липня 2008 року.
Також позивач надав довідку ВАТ „Нікопольський завод залізобетонних конструкцій” № 59 від 19 жовтня 2011 року, відповідно до якої позивач з 25 вересня 1991 року по 31 липня 2008 безперервно працював електрозварювальником ручного зварювання 4-го разряду. Атестація робочих місць проведена вперше, наказ № 33 від 22 червня 2001 року.
Що стосується відсутності інформації про атестацію робочого місця позивача, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.05.2022 року по справі № 120/1089/19-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що до пільгового стажу позивача повинні бути зараховані періоди роботи електрозварювальником ручного зварювання: з 25 вересня 1991 року по 20 листопада 2000 року; з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2003 року.
Також, відповідно до запису у трудовій книжці НОМЕР_2 від 14 грудня 1988 року, позивач 01 жовтня 1988 року звільнений з роботи в зв`язку з призовом на строкову військову службу. 18 грудня 1988 року – призваний на військову службу (запис 4). 
При цьому, з 26 липня 1988 року по 01 жовтня 1988 року позивач також працював електрозварювальником ручного зварювання.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.8 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20 грудня 1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо відсутності у військовому квитку печатки на титульній сторінці, слід зазначити, що позивач не є особою, відповідальною за правильність заповнення військового квитка, і не повинна нести негативні наслідки неналежного оформлення військового квитка відповідальною особою.
Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що період проходження строкової військової служби з 18 грудня 1988 року по 23 листопада 1990 року також має бути зарахований до загального страхового та пільгового стажу позивача.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 в адміністративній справі №160/27130/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.В. Шлай