провадження № 3/294/1861/26
справа № 294/751/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року  м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 та ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
25.04.2026 об 11 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 в с. Дубище, по вул. Миру, 4б, керував автомобілем «ВАЗ 21099», днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія проводився на місці із застосуванням Алкотестеру Драгер 6810, результат – 2.03 проміле, чим порушив п.2.9.а.ПДР.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №649580 від 25.04.2026.
Крім того, 25.04.2026 об 11 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 в с. Дубище, по вул. Миру, біля буд. 4б, був зупинений на транспортному засобі «ВАЗ 21099», днз НОМЕР_1 за порушення ПДР, під час розмови відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, на вимогу пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. Останній хотів уникнути відповідальності, а саме: почав втікати, виражатися нецензурними словами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП про що було складено протокол серії ВАВ №040735 від 25.04.2026.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Зважаючи на викладене, справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП №294/751/26 (провадження № 3/294/1861/26) та ст. 185 КУпАП №294/752/26 (провадження № 3/294/1862/26) необхідно об`єднати в одне провадження та присвоєно єдиний унікальний номер справи №294/751/26 (провадження № 3/294/1861/26).
Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В судові засідання, призначені на 19.06.2026, 30.06.2026 та 09.07.2026, ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення на номер мобільного телефону, про який він повідомив під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Про причини своєї неявки суду не повідомив. 
Згідно практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії" від 07.07.1989).
Неявка належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 в даному випадку не перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суд, здійснює правосуддя в розумні строки.
Судом береться до уваги, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення відносяться до правопорушень, які за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та, відповідно, несе підвищену небезпеку як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху.
Таким чином, зважаючи на пріоритет публічного інтересу над приватним, який закріплено у практиці Європейського суду з прав людини як один з принципів судочинства, а також враховуючи завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими, зокрема, є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Неявки в судові засідання ОСОБА_1 свідчать про умисний характер його дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, а тому суд відповідно реагує на вказані випадки законним засобом, а саме розглядом справи за відсутності особи з метою унеможливлення нівелювання ключового принципу - верховенство права.
Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, у тому числі наркотичного.
Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Згідно з положенням ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів. 
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №649580 від 25.04.2026; 
- роздруківкою тестування на алкоголь, результат якого становить – 2.03 проміле;
- розпискою про інформування ОСОБА_2 який підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у якій водій розписався;
- розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом;
- розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у якій ОСОБА_2 розписався; 
- рапортом інспектора САП відділу взаємодії з громадянами Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області майор поліції Тетяна Якобчук згідно якого 25.04.2026 сержантом поліції Віталієм Знайдюком було здано протокол серії ЕПР1 №649580 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 ;
- довідкою про належність транспортного засобу, згідно якої водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21099 днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 ;
- довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом згідно якої ОСОБА_1 не мав права керувати транспортним засобом, оскільки не отримував посвідчення водія відповідної категорії;
- відеофайлом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, який підтверджує факт керування транспортним засобом та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на приладі Драгер, результат якого становив – 2.03 проміле. З результатом водій погодився.
Таким чином, як вбачається з матеріалів цієї справи ОСОБА_2  у вказаній дорожній обстановці вимог наведених Правил дорожнього руху не дотримався, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 185 КУпАП суд виходить з наступного.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 185 КУпАП передбачено, що злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
При цьому об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Склад правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті осіб.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.
Обставини вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 040735 від 25.04.2026 року, який складений у відповідності до вимог КУпАП та містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення; рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції В.А. Знайдюком, згідно якого ОСОБА_2 в с. Дубище, по вул. Миру, біля буд. 4б, був зупинений на транспортному засобі «ВАЗ 21099», днз НОМЕР_1 за порушення ПДР, під час розмови відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, на вимогу пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, після чого йому було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння, чого останній хотів уникнути та почав втікати з місця пригоди, в результаті до ОСОБА_1 був застосований спец засіб кайданки, передбачений ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію». Крім того, з відеофайлу доданого до протоколу серії ЕПР1 №649580 від 25.04.2026 на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП вбачається, що останній аби уникнути відповідальності почав втікати з місця зупинки транспортного засобу, після чого був затриманий працівниками поліції.
За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними, допустимими та такими, що доводять винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_4 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП як більш серйозного правопорушення, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання порушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 184, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В:
Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП №294/751/26 (провадження № 3/294/1861/26) та ст. 185 КУпАП №294/752/26 (провадження № 3/294/1862/26) присвоївши об`єднаному провадженню №294/751/26 (провадження № 3/294/1861/26).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП (за та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.
На підставі статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно визначити покарання ОСОБА_1  у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (рахунок для сплати: UA368999980313060149000006001, отримувач коштів: ГУК в Житомир.обл/Житомир.обл/21081300, ЄДРПОУ 37976485) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (рахунок для сплати: UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106/22030106, ЄДРПОУ 37993783).
Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП,а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою Кабінету Міністрів України.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя     Ірина  БІЛЕРА