ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/20755/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),
суддів: Юрко І.В., Білак С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення у справі № 160/20755/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/20755/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/20755/25 – задоволено частково, а саме, суд:
- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/20755/25 – скасував в частині відмови у задоволенні позовних вимог, що стосуються розрахунку та виплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01 січня 2024 року по 21 січня 2024 року включно та прийняти нове рішення;
- визнав протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01 січня 2024 року по 21 січня 2024 року включно з урахуванням коефіцієнта 1,5 до посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану" № 391 від 25.04.2023;
- зобов`язав Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за період 01 січня 2024 року по 21 січня 2024 року включно з урахування коефіцієнта 1,5 до посадового окладу та здійснити виплату донарахованих сум;
- в іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року в адміністративній справі №160/20755/25 – залишив без змін.
Відповідачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а саме судового збору, який був сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За викладених обставин, розгляд заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення, здійснюється в порядку письмового провадження.
Вирішуючи заяву про ухвалення додаткового судового рішення, судом встановлено наступне.
Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за подання позовної заяви, в якій заявлено позовні вимоги щодо перерахунку заробітної плати, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1937,92 грн.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та практикою Верховного Суду, працівники у справах про стягнення (та перерахунок) заробітної плати звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.
Отже, враховуючи зміст позовних вимог у позивача була пільга щодо сплати судового збору, тобто ним надмірно сплачено судовий збір.
За змістом ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що розподіл судових витрат суд апеляційної інстанції змінює стосовно судового збору, який підлягав сплаті відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та, враховуючи наявність у позивача пільги щодо сплати судового збору за заявлені у справі № 160/20755/25 позовні вимоги, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача надмірно сплаченого судового збору відсутні.
При цьому, можливість повернення надмірно сплаченого судового збору регламентовано приписами статті 7 Закону України «Про судовий збір».
З огляду на вищевикладене, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення є необгрунтованою, безпідставною та не підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення у справі № 160/20755/25 - відмовити. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко 
суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак