Справа №751/2966/26
Провадження №2/751/1771/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М., 
секретаря судового засідання Островської А.С., 

учасники справи:
позивач ТОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА»,
відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
ТОВ «ФК «ПОЗИКА» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 58817350 від 14 серпня 2021 року у розмірі 33 915 гривень та понесених судових витрат.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 14 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та  ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 58817350, підписаний позичальником через телекомунікаційну систему електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором 563276. Відповідно до умов договору позичальнику перераховано кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 9 500 гривень.
01 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладений Договір факторингу № 01092025/1, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 58817350 від 14 серпня 2021 року.
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, сума заборгованості ОСОБА_1 перед новим кредитором, становить 33 915 гривень, із яких: заборгованість за тілом кредиту – 9 500 гривень, заборгованість за відсотками – 24 415 гривень.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 10 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без участі представника ТОВ «ФК «ПОЗИКА», проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 6).
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, в тому числі шляхом розміщення на офіційному вебпорталі судової влади оголошення про виклик до суду, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 223, статей 280, 281 ЦПК України, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
14 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладений Договір про надання фінансового кредиту № 58817350, відповідно до якого позичальник прийняв (акцептував) пропозицію укласти договір в онлайн системі на вебсайті товариства. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту кредит у розмірі 9 500 гривень до 12 листопада 2021 року, зі сплатою процентів протягом пільгового періоду 13 календарних днів за зниженою процентною ставкою 2%, та стандартного періоду 77 календарних днів за стандартною процентною ставкою 3% в день (а.с. 8-14).
Договір про надання фінансового кредиту № 58817350 від 14 серпня 2021 року підписаний відповідачем з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 563276. Укладаючи цей Договір, клієнт підтверджує, що ознайомився та погоджується з усіма умовами правил та Договору.
Згідно з довідкою про ідентифікацію клієнта ОСОБА_1 останній ідентифікований 14 серпня 2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «ІРБІС». Акцепт оферти позичальником (підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором) для укладення Договору № 58817350, унікальний ідентифікатор 563276 відправлений на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 15).
Відповідно до листа вих. № 3152_251023172853 від 23 жовтня
2025 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» повідомило, що відповідно до Договору на переказ коштів № ФК-П-21/04-21 від 06 квітня 2021 року, укладеного з ТОВ «ФК «ІРБІС», було успішно перераховано кошти на картку клієнта 14 серпня 2021 року на суму 9 500 гривень, маска картки НОМЕР_2 (а.с. 16).
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 58817350 від 14 серпня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 01 вересня 2025 року складає 33 915 гривень, з яких: залишок основного боргу – 9 500 гривень, залишок процентів – 24 415 гривень (а.с. 17-18).
01 вересня 2025 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладений Договір факторингу № 01092025/1, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ПОЗИКА» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 58817350 від 14 серпня 2021 року на загальну суму заборгованості 33 915 гривень (а.с. 19-23, 26).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частинами 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
Отже, ТОВ «ФК «ПОЗИКА», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеним договором.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору. За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Частиною першою ст. 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до статей 1048-1052, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, що встановлені договором.
Із змісту статей 1054, 1055 ЦК України слідує, що за кредитним договором, укладеним у письмовій формі, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549 - 552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Доказів на спростування існуючої заборгованості або її конкретного розміру відповідач суду не надав, умови договору не оспорював.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що
 ОСОБА_1 порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, а тому на підставі статей 525-527, 530, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

V. Розподіл судових витрат.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати
(а.с.7), які відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 гривень. 
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу представник позивача надав суду копію договору про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02 січня 2026 року, копію додаткової угоди 
№ 58817350 від 16 лютого 2026 року до вказаного договору, копію детального опису робіт (наданих послуг) від 16 лютого 2026 року, копію акту надання послуг від 16 лютого 2026 року на суму 5 500 гривень (а.с. 41-43, 44, 45, 46). 
Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, позов подано дистанційно через систему Електронний суд, справа розглядається у спрощеному провадженні, без виклику сторін, тобто, надання правничої допомоги у цій справі зводилося до складання позовної заяви.
Враховуючи викладене, а також з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 500 гривень. 

На підставі наведеного, керуючись статтями 525-527, 530, 610, 611, 629, 1048- 1050, 1054 ЦК України, статтями 13, 43, 76-81, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 58817350 від 14 серпня 2021 року в розмірі 33 915 гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» судовий збір у розмірі 2 662 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» (юридична адреса: 07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, ел. пошта ppr@fkpozyka.com.ua, ЄДРПОУ 39493634)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації: 
АДРЕСА_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП  НОМЕР_3 )

Суддя  Р.М. Топіха