| 1 | Справа № 335/6079/26  2/335/3297/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2026 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № Z62.24225.008974892 від 16.11.2021 в сумі 168 936,26 грн., судові витрати зі сплати судового збору розміром 2 662,40 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.11.2021 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № Z62.24225.008974892, за умовами якого позичальнику було надано кредит в розмірі 70 000,00 грн. під 55.00% річних із зобов`язанням повернення кредитних коштів та сплати всіх передбачених договором платежів. 
11.12.2025 укладено договір №11-12/25, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за договором № Z62.24225.008974892. 
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № Z62.24225.008974892 на загальну суму 168 936,26 грн.
Враховуючи те, що відповідач не виконала своїх зобов`язань та припинила повертати грошові кошти, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, розмір якої становить 168 936,26 грн., позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді від 08.06.2026, вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання на 29.06.2026, яке було відкладено на 20.07.2026, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання.
Виклик відповідача у судові засідання, відповідно до положень ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Сторони у справі, чи їх представники, у судове засідання, призначене на 20.07.2026, повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, у позові представник позивача просив про розгляд справи за її відсутності, та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення за відсутності учасників справи, на підставі доказів, які є в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та перейшов до стадії ухвалення судового рішення до 28.07.2026.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що 16.11.2021 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування Z62.24225.008974892, відповідно до якого, банк відкриває рахунок та надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту – «Ідеальний»; сума кредиту – 70 000,00 грн.; процентна ставка та тип % річних – 55.00% змінювана; строк кредиту – 36 місяців (п. 1.1 – 1.4 кредитного договору).
Відповідно до п. 1.6. кредитного договору, дата повернення кредиту – 16.11.2024.
Відповідно до п. 1.7. кредитного договору, на період прострочення платежу за договором діє процентна ставка 55, яка нараховується на прострочену суму кредиту.
Відповідно до п. 1.8 кредитного договору, позичальник який прострочує виконання грошового зобов`язання після закінчення строку дії договору, зобов`язаний оплатити суму заборгованості, а також 94,43% річних від простроченої суми кредиту за неправомірне користування грошовими коштами відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до п. 1.11 кредитного договору, змінювана процента ставка згідно п. 1.3. договору, визначається як змінна частина ставки збільшена на маржу банку в розмірі 45.5%. Станом на день укладання договору встановлена кредитодавцем змінна частини ставки становить 9.5%, що разом з маржею банку (45,5%) складає змінювану проценту ставку вказану в п. 1.3. договору.
Відповідно до п. 2 кредитного договору, нанесенням власноручного підпису під цим договором страхувальник (застрахована особа) акцептує оферту ПрАТ «Страхована компанія «ПЗУ Україна страхування життя», від імені якого діє страховий агент, та укладає договір добровільного страхування життя № Z62.24225.008974892 від 16.11.2021 для клієнтів АТ «Ідея Банк», який є «договором приєднання».
Відповідно до п. 2.1. частина 1 «Основні умови ДСЖ», страховий випадок – смерть; страхова сума – 60 869,27 грн.; страховий тариф одноразовий – 15,00 %; страховий внесок одноразовий – 9130,43 грн.
Вказаний договір кредиту та страхування підписаний відповідачем ОСОБА_1 власноруч.
Кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, підтверджується довідкою про рух коштів по банківському рахунку НОМЕР_1 , який відкрито на ім`я ОСОБА_1 , відповідно до якої 16.11.2021 на рахунок ОСОБА_1 надійшло 70 000,00 грн., призначення платежу – видача кредиту згідно кредитного договору № Z62.24225.008974892 від 16.11.2021, з яких в цей же день було перераховано страховий платіж в сумі 9 130,43 грн.
11.12.2025 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторинг партнерс» укладено договір факторингу №11-12/25, за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Факторинг партнерс», а ТОВ «Факторинг партнерс» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим договором.
Права вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Факторинг партнерс» за цим договором, відступаються в розмірі заборгованості боржників та визначені в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру божників №2 від 11.12.2025 до договору факторингу №11-12/25 від 11.12.2025, ТОВ «Факторинг партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № Z62.24225.008974892 від 16.11.2021 в сумі 168 936,26 грн., з яких: 67 261,67 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 101 674,59 грн. – сума заборгованості за відсотками.
За таких обставин, непогашена боржником заборгованість за кредитним договором № Z62.24225.008974892 від 16.11.2021 становить 168 936,26 грн.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У вказаній справі відповідачка ОСОБА_1 доводи, викладені у позовній заяві щодо неналежного виконання нею взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, не спростувала. У судове засідання з розгляду справи відповідач двічі не з`явилася, відзиву на позовну заяву суду не надала, розрахунок позивача належними та допустимими доказами не спростувала. 
За таких обставин, суд вважає, що позивач довів обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростовано, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс», яке у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги за кредитним договором № Z62.24225.008974892 від 16.11.2021 до ОСОБА_1 , є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп., сплачений товариством при поданні позову.
Крім того, у позові представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
Так, на підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача надав суду копію договору №02-07/2024 від 02.07.2024 про надання правової допомоги; заявки на надання юридичної допомоги № 3172 від 01.04.2026, відповідно до якої: послуга «надання усної консультації з вивченням документів» - 2 години вартість послуги 4000,00 грн., послуга «складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду» - 6 годин вартість 18 000,00 грн., послуга «письмова (вивчення документації Клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки щодо судової практики) вартістю 3 000 грн.; витяг з акту №33 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026 по клієнту  ОСОБА_1 .
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (п. 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі №904/1907/15).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року №922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі №756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі №701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі №367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у п. 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі №904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд враховує, що дана справа відноситься до категорії справ про споживче кредитування, в якій наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів не є надмірним, представництва інтересів клієнта в суді представник позивача не здійснював, та участі в судових засіданнях представник позивача не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу до 5 000,00 грн.
Саме такий розмір витрат є розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі та ціною позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223 ч. 4, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, – 
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) заборгованість за кредитним договором № Z62.24225.008974892 від 16.11.2021 у розмірі 168 936 (сто шістдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять шість) грн. 26 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., а всього судові витрати у розмірі 7 662 (сім тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя        К. В. Гашук