Провадження номер 2/741/474/26
Єдиний унікальний номер 741/2201/25

ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ
іменем України

23 липня 2026 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі: 
головуючого – судді Крупини А.О.,
з участю секретарів судового засідання Кузьменка І.С., Богдан Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

15 грудня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» Жабченко Т.М. звернулася до Носівського районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18857,67 грн, а також понесених судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 січня 2019 року між акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 2022477491, відповідно до умов якого банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин, а саме: ст. 526 та ст. 527 Цивільного кодексу України. Унаслідок чого ТОВ «Цикл фінанс» набуто всіх прав вимоги за кредитним договором № 2022477491 від 18 січня 2019 року, продукт (POS), разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, укладеним між відповідачем та АТ «ОТП БАНК, відповідно до договору факторингу №12/4/21 від 12 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «Цикл фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі договору факторингу №437/ФК/-20 від 11 грудня 2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» та ТОВ «Діджи фінанс», які були раніше відступлені по договору № 11/2/20 від 11 грудня 2020 року, укладеному між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс». Згідно з договором факторингу сума боргу перед ТОВ «Цикл фінанс» становить 18857,67 грн та складається із заборгованості по тілу кредиту – 12823,56 грн, заборгованості по відсотках – 2,1 грн, заборгованості по комісії – 6032,01 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.
Ухвалою судді від 16 грудня 2025 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 16 лютого 2026 року.
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року відкладено розгляд справи до 27 квітня 2026 року у зв`язку з першою неявкою відповідача в судове засідання. 
Ухвалою суду від 27 квітня 2026 року задоволено клопотання представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» Жабченко Т.М. про витребування доказів, витребувано від АТ «ОТП Банк» докази, а саме: розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 за кредитним договором № 2022477491 від 18.01.2019, продукт (POS); відкладено розгляд справи до 09 червня 2026 року.
Ухвалою суду від 09 червня 2026 року відкладено розгляд справи до 23 липня 2026 року у зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів. 
09 липня 2026 року судом отримано з АТ «ОТП Банк» витребувані докази. 
Представник позивач ТОВ «Цикл Фінанс» у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила суд розгляд справи провести без участі представника позивача та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце проведення судових засідань сповіщався належним чином шляхом надсилання судових повісток про виклик за адресою зареєстрованого місця проживання в порядку ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 88, 95, 105), про причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подавала. 
Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин.
Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За письмовою згодою позивача суд постановив 23 липня 2026 року ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 ЦПК України.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з нижченаведеного.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. 
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд, дослідивши матеріали справи, робить висновок, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 18 січня 2019 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2022477491, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на таких умовах: 11000 грн 00 коп. – на придбання товару у продавця 1; 1408 грн 00 коп. – на сплату додаткових послуг Банку, а саме: послуга «СМС+Довідка», 2191 грн 00 коп. – на придбання послуг зі страхування у продавця 2 «Експрес майно» від ТОВ «Смарт-фінанс, загальний розмір кредиту: 15749 грн 20 коп., дата остаточного повернення кредиту: 18 січня 2021 року, строк, на який надається кредит: визначено графіком платежів, комісія за управління кредитом: щомісячно, у розмірі 0% від суми кредиту. Зазначено, що продавцем 1 є ТО ФОП ОСОБА_2 , продавцем 2 – страхова компанія ТОВ «Смарт-фінанс» (а. с. 22-25).
У договорі № 2022477491 погоджено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних (п. 1.2 договору).
Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів (п. 1.3 договору).
Відповідно до п. 1.4 кредитного договору датою (моментом) надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця 1 на придбання товару.
Пунктом 2.1. кредитного договору визначено умови обслуговування кредитної лінії: за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становить 5 % в місяць. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01 % річних. Заява-анкета є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, інформаційного листка, тарифів Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку.
18 січня 2019 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву на отримання кредиту/опитувальний лист (а. с. 27), паспорт споживчого кредиту (а. с. 23, зворот), додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту № 2022477491 від 18 січня 2019 року, яким визначено графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту (а. с. 24), додаток № 1 до паспорту споживчого кредиту (а.с. 23), а також договір добровільного страхування життя позичальника № 00/07/2022477491 від 18 січня 2019 року )(а. с. 24, зворот-25), внутрішню інформацію страховика (а. с. 26).
Відповідно до видаткової накладної № б. н. від 18 січня 2019 року ОСОБА_1 отримала від постачальника ФОП ОСОБА_2 товар (ціна зазначена без ПДВ): телевізор «Philips» 1 шт. вартістю 13599 грн 00 коп. (а. с. 30). 
Згідно з рахунком-фактурою № 17 від 18 січня 2019 року ОСОБА_1 отримала від постачальника ФОП ОСОБА_2 товар: телевізор «Philips» 1 шт. на загальну суму до сплати з ПДВ – 13599 грн 00 коп. (а. с. 29).
Згідно зі специфікацією до кредитного договору № 2022477491, виданою АТ «ОТП Банк» для пред`явлення ФОП ОСОБА_2 , АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надати позичальнику ОСОБА_1 кредит на придбання товару, а саме: телевізора «Philips» 1 шт. вартістю 13599 грн 00 коп. (а. с. 30, зворот).
З наданого АТ «ОТП Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2019765464, позичальник ОСОБА_1 , убачається, що заборгованість ОСОБА_1 складає 18857,67 грн, з яких кредит – 12823,56, відсотки – 2,10 грн, комісія за РО – 6032,01 грн (а. с. 123).
11 грудня 2020 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу № 11/2/20, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи фінанс» набуло право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача ОСОБА_1 (а. с. 32-36).
На виконання умов договору факторингу АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи фінанс» підписано акти приймання-передачі реєстрів боржників № 1, № 2, № 3, № 4 по договору факторингу № 11/2/20 від 11 грудня 2020 року (а. с. 9, 9 зворот, 10, 10 зворот).
Оплата за відступлення права грошової вимоги відповідно до договору факторингу № 11/2/20 від 11 грудня 2020 року підтверджується копією платіжного доручення АТ «Сенс Банк» № 529 від 11 грудня 2020 року (а. с. 58). 
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 11/2/20 від 11 грудня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2022477491 від 18 січня 2019 року становить 18857 грн 67 коп. та складається із: заборгованості по тілу в розмірі 12823 грн 56 коп.; заборгованості по відсотках 2 грн 10 коп; заборгованості по комісії 6032 грн 01 коп. (а. с. 15).
11 грудня 2020 року між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» укладено договір факторингу № 437/ФК-20, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» набуло право вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача (зворот а. с. 48-51).
На виконання умов договору факторингу ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс груп» підписано акти приймання-передачі реєстрів боржників № 1, № 2 по договору факторингу № 437/ФК-20 від 11 грудня 2020 року (а. с. 12, 12 зворот).
Оплата за відступлення права грошової вимоги відповідно до договору факторингу № 437/ФК-20 від 11 грудня 2020 року підтверджується копією платіжного доручення АТ «Альфа-Банк» № 511 від 11 грудня 2020 року (а. с. 60). 
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 437/ФК-20 від 11 грудня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2022477491 від 18 січня 2019 року становить 18857 грн 67 коп. та складається із: заборгованості по тілу в розмірі 12823 грн 56 коп.; заборгованості по відсотках 2 грн 10 коп; заборгованості по комісії 6032 грн 01 коп. (а. с. 17).
12 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» та ТОВ «Цикл фінанс» було укладено договір факторингу № 12/4/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» передало, а ТОВ «Цикл фінанс» прийняло право грошової вимоги до боржників (а. с. 41-44).
На виконання умов договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» та ТОВ «Цикл фінанс» підписано акти приймання-передачі реєстрів боржників № 1, № 2 по договору факторингу № 12/4/21 від 12 квітня 2021 року (а. с. 11, 11 зворот).
Оплата за відступлення права грошової вимоги відповідно до договору факторингу № 12/4/21 від 12 квітня 2021 року підтверджується копіями платіжних інструкцій АТ «Сенс Банк» № 2, № 3, № 7 від 16 квітня 2021 року (а. с. 59 і зворот). 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 12/4/21 від 12 квітня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 2022477491 від 18 січня 2019 року становить 18857 грн 67 коп. та складається із: заборгованості по тілу в розмірі 12823 грн 56 коп.; заборгованості по відсотках 2 грн 10 коп; заборгованості по комісії 6032 грн 01 коп. (а. с. 16).
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Частина перша статті 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч. 1 ст. 633 ЦК України).
Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 514 ЦК України встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 2 статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.
Договір № 2022477491 від 18 січня 2019 року підписаний сторонами та містить печатку АТ «ОТП Банк», що свідчить про дотримання обов`язкової письмової форми кредитного договору, встановленої статтями 1055, 207 ЦК України.
Крім того, позивачем доведено факт надання відповідачеві кредитних коштів та отримання їх відповідачем, що підтверджено вищеописаними доказами: специфікацією до кредитного договору, рахунком-фактурою та видатковою накладною на товар. Тобто відповідачем за рахунок кредитних коштів АТ «ОТП Банк» було придбано товар – телевізор «Philips» 1 шт. вартістю 13599 грн 00 коп., що також підтверджено випискою по банківському рахунку, який було відкрито АТ «ОТП Банк» для погашення боргових зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 2022477491 від 18.01.2019 (а. с. 124-125). 
З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених у справі обставин, суд вважає, що відповідач, отримавши обумовлену у кредитному договорі суму грошових коштів, належним чином не виконала взяті на себе кредитні зобов`язання, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка підтверджується письмовими доказами.
З урахуванням наведеного, встановивши факт укладення кредитного договору № 2022477491 від 18 січня 2019 року, факт отримання відповідачем коштів за вказаним договором та їх неповернення у відповідності до умов договору у строки, визначені сторонами, та факт переходу права вимоги за цим договором до позивача ТОВ «Цикл фінанс», суд робить висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Цикл фінанс» заборгованості за кредитним договором № 2022477491 від 18 січня 2019 року за тілом кредиту – 12823 грн 56 коп. та заборгованіості по відсотках – 2 грн 10 коп.
Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по комісії в сумі 6032 грн 01 коп, суд робить нижченаведений висновок.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» у редакції, що діяла на час укладення спірного договору, загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
В абзаці другому частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.
На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Додатком 1 до Правил про споживчий кредит встановлено методику розрахунку банком загальної вартості кредиту для споживача у грошовому виразі за формулою, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Таким чином, Правила про споживчий кредит розроблені та затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування», підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за додаткові та супутні послуги банку, у тому числі пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (уключаючи комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення та інші платежі).
Як убачається з паспорта споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), підписаного споживачем ОСОБА_1 18 січня 2019 року, а також графіку платежів та розрахунку загальної вартості кредиту (додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 2022477491 від 18.01.2019), який також містить власноручний підпис споживача ОСОБА_1 , до загальних витрат відповідача за вказаним кредитом включено платежі за надані супутні послуги банку у виді одноразової комісії за надання кредиту в сумі 1408 грн, комісії 350 грн за послугу «СМС+Довідка» та комісії управління кредитом у сумі 6614,72 грн, яка сплачується позичальником щомісяця по 472,48 грн, починаючи з 18.12.2019 по 18.01.2021.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Виходячи з фактичних обставин справи та з урахуванням презумпції правомірності правочину – договору про надання споживчого кредиту № 2022477491 від 18.01.2019, який в частині включення до загальної вартості кредиту для споживача комісії за управління кредитом у сумі 6614,72 грн не визнаний судом недійсним та нікчемність якого в силу закону судом не встановлена, суд робить висновок, що первісний кредитом мав всі підстави для нарахування вказаної комісії.
Разом з тим, одноразова комісія за послугу «СМС+Довідка» у розмірі 350 грн, що увійшла до загального розміру наданого кредиту – 15749,20 грн, за відсутності погодження споживача на підключення послуги SMS-інформування, про що свідчить відповідна позначка у договорі (а. с. 22), та умов договору щодо періодичності надання довідки по кредиту, не підлягає стягненню з відповідача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21), відступивши від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20 (провадження № 61-16470св20), вказала, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Оскільки надання не частіше одного разу на місяць інформації на вимогу споживача про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періодів у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, надання якої передбачено Законом «Про споживче кредитування», іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит, є безоплатною послугою, включення до загальної вартості кредиту 350 грн за послугу «СМС+Довідка» без зазначення періодичності такого інформування обмежує права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, та є нікчемним в силу вимог частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням наведеного, суд робить висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованості за кредитним договором №2026670354 від 16 жовтня 2019 року в розмірі 18507 грн 67 коп, яка складається із тіла кредиту – 12823 грн 56 коп, відсотків – 2 грн 10 коп, комісії – 5682 грн 01 коп.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові – на позивача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп.
На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату до матеріалів справи долучено копії таких документів: договору про надання правової допомоги № 43453613/1 від 25 серпня 2025 року (а. с. 19-21); додаткової угоди № 2022477491 до договору № 43453613/1 про надання правової допомоги від 25 серпня 2025 року, датованої 14 листопада 2025 року (а. с. 56), детального опису робіт, виконаних адвокатом Гулієвою С.А., від 14 листопада 2025 року (а. с. 18); акт № 2022477491 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 14 листопада 2025 року (а. с. 13), відповідно до якого загальна вартість наданих послуг згідно з розрахунком становить 3000 грн 00 коп.
Верховний Суд наголошує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, ч.8 статті 141 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.
Так, суд робить висновок, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Верховний Суд у постанові від 25 липня 2023 року у справі №340/4492/22 зробив висновок, що наявність або відсутність заперечень процесуального опонента проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для розв`язання питання про співмірність судових витрат на правову допомогу, заявлених до відшкодування. Водночас, це не впливає на обов`язок перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим критеріям.
З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів п. 4 ч. 4 ст. 137 ЦПК України з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представником позивача було подано клопотання про розгляд справи без його участі. 
Тому, ураховуючи, що поданий ТОВ «Цикл фінанс» позов суд задовольняє частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати на правову допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (98,14 %) у розмірі 2944 грн 20 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір відповідно до задоволеної частини позовних вимог.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2377,34 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 98,14 %).
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 247,258-259,263-265,280-282 ЦПК України, ст. ст. 512,514,526,530,546,1048-1050,1082 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» (ЄРДПОУ 43453613) заборгованість за кредитним договором № 2022477491 від 18.01.2019 у сумі 18507 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сім) грн 67 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 12823 грн 56 коп, заборгованості за відсотками – 2 грн 10 коп, заборгованості по комісії – 5682 грн 01 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс» (ЄРДПОУ 43453613) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2377 (дві тисячі триста сімдесят сім) грн 34 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2944 (дві тисячі дев`ятсот сорок чотири) грн 20 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл фінанс»: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, ЄДРПОУ 43453613.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 . 
Повний текст судового рішення складено 23 липня 2026 року. 

Суддя Анатолій КРУПИНА