ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/2123/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №702/1138/25 Категорія: 304090000 | Барська Т. М.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Фетісова Т. Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:
суддя-доповідач | Фетісова Т. Л.
судді | Новіков О. М., Сіренко Ю. В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Седун Д. В. на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03.07.2026 (повний текст складено 03.07.2026, суддя в суді першої інстанції Барська Т. М.) у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, 

в с т а н о в и в :

у листопаді 2025 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість у сумі 71940,01 грн, у тому числі 57144,64 грн за тілом кредиту та 14795,37 грн за простроченими відсотками,та судові витрати,мотивуючи про те, що ОСОБА_1 , як позичальник, не виконав належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у нього перед банком утворилася зазначена заборгованість, що складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.
Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03.07.2026 позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості задоволено з посиланням на доведеність тверджень банку про невиконання позичальником своїх договірних зобов`язань за кредитом.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Седун Д. В. подала 04.08.2026 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відхилити позовні вимоги банку.
В обґрунтування вказано на те, що сторони справи не погодили у письмовому вигляді умови кредитування. Позивачем не надано доказів видачі клієнту саме картки «Універсальна». На наданому позивачем фото ОСОБА_1 в руках тримає банківську карту «Для виплат», а не «Універсальна».
За правовими висновками ВС правила надання банківських послуг у Приватбанку, розміщені на сайті, за відсутності підписання позичальником, не можуть вважатися умовами кредитного договору.
Банк долучив до матеріалів справи «виписку по рахунку», яка не відповідає вимогами ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Постанови Правління НБУ № 209 від 26.09.2022 та не є первинним бухгалтерським документом (відсутній номер клієнтського рахунку, а не картки). Дана виписка є неповною і дефектною, оскільки її паперова версія в матеріалах справи безпідставно починається лише з 22.04.2022, що суперечить твердженням банку про те, що кредитні відносини виникли та виписка сформована з 13.10.2021. Між випискою та розрахунком наявні математичні розбіжності (у розрахунку рух коштів починається взагалі з листопада 2024 року).
З наданої банком документації вбачається проведення операцій «Списання відсотків за використання кредитного ліміту» за рахунок самого ж кредитного ліміту (на суму 5 088,46 грн). Оскільки договірного списання та підвищених відсоткових ставок сторони не погоджували, такі дії банку порушують ст. 1071 ЦК України та ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Банк безпідставно капіталізував відсотки у тіло кредиту, нараховуючи відсотки на відсотки, що є незаконним.
Скаржник зауважує, що мало місце порушення судом норм процесуального права щодо оцінки письмових доказів за умов недотримання звичаїв ділового обороту та ризику порушення цілісності документу. Так надані банком «Заява про приєднання...» та «Паспорт споживчого кредиту» від 13.10.2021 не мають наскрізної нумерації сторінок, не прошиті, а підпис Відповідача міститься виключно на крайньому аркуші.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «Приватбанк» просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.
За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі меншому тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже за таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 13.10.2021 шляхом підписання анкети-заяви відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка» Умов і Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/ terms, в редакції, чинній на дату підписання Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку (далі у тексті також Договір, правочин), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (а.с.26).
Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг відповідач підписав цифровим власноручним підписом, створеним на екрані електронного сенсорного пристрою за допомогою стилусу (а.с.37).
Заява містить відомості про ОСОБА_1 , як клієнта банку, опис фінансової послуги відкриття та обслуговування поточного рахунку, споживче кредитування, а також такі істотні умови Договору «Кредитні картки: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія; сума/ліміт кредиту не перевищує 200000,00 грн для карт «Універсальна» та «Універсальна GOLD»; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом; процентна ставка, відсотків річних 42,0% для карт «Універсальна», 40,8% для «Універсальна GOLD»; тип процентної ставки фіксована, змінюваної ставки немає; загальні витрати за кредитом за умови здійснення розрахунків з використанням платіжної картки та користування коштами поза межами пільгового періоду і погашення кредиту мінімальними щомісячними платежами 64194,00 грн для карт «Універсальна» та 75122,00 грн для «Універсальна GOLD».
Згідно з п.1.4. розділу 1 Заяви повернення кредиту здійснюється шляхом договірного списання з рахунку клієнта, у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця наступного за місяцем, у якому були здійснені трати за рахунок кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта. Розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше, ніж 100,00 грн щомісячно; у разі прострочення з 31-го дня 10% заборгованості; у разі прострочення з 181-го дня 60% від заборгованості (а.с.27 на звороті, 28).
Пунктом 1.5 Заяви погоджено, що пеня за прострочення та/або невиконання зобов`язань за Договором визначається у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84% для карт «Універсальна» та 81,6% для карт «Універсальна GOLD».
Розділ 5 Заяви містить Умови та Правила надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом (позичальником).
Згідно з п. 2.1.1.2.1. цього розділу банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором.
За змістом п. 2.1.1.2.4. п`ятого розділу строк кредиту 12 місяців. При цьому сторонами узгоджено, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту банк не повідомить клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів на розсуд банку: смс-повідомленням на фінансовий номер телефону клієнта; повідомленням на електронну пошту клієнта; інформуванням у системі «Приват24»; шляхом направлення листа поштою та іншими каналами, у порядку, визначеному підрозділом 1.1.5 «Зміна та доповнення Умов та Правил надання банківських послуг» цього Договору. Датою повернення кредиту є останній день календарного місяця строку Договору з урахуванням умови про продовження строку Договору.
Також Умови і Правила містять узгоджену умову про те, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта в рамках визначеного розміру та не потребує додаткового погодження із клієнтом.
За наведеними у пунктах 2.1.1.2.7., 2.1.1.2.8. та 2.1.1.2.9. Умовами і Правилами кредит надається шляхом встановлення банком кредитного ліміту на рахунку клієнта на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта з урахуванням законодавства та внутрішньобанківських документів. Розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору.
Сторони узгодили, що при користуванні кредитом банк встановлює Пільговий період, тобто встановлений банком період з моменту виникнення заборгованості за кредитом, протягом якого відсотки за користування кредитом нараховуються за пільговою ставкою. За користування кредитом протягом Пільгового періоду клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку в розмірі 0,00001% річних від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Тривалість Пільгового періоду - до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.
З дослідженої паперової копії Паспорта споживчого кредиту суд встановив, що 13.10.2021 відповідач власноруч його підписав і у ньому, зокрема вказаний строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, пільговий період до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); процентна ставка у пільговий період 0,00001% річних, процентна ставка поза межами пільгового періоду 42,0% для відновлювальної кредитної лінії до 200000,00 гривень (а.с.21-25).
Зі змісту виписки за договором №б/н за період 01.11.2021 10.11.2025 випливає, що в період з 10.11.2024 по 28.02.2025 з рахунку здійснено трат в сумі 68323,64 грн., списано відсотків за використання кредитного ліміту 17675,08 грн., поповнено рахунок на суму 16260,24 грн.
Виписка містить відомості про те, що рахунок поповнювався грошовими переказами та готівковими коштами відповідача ОСОБА_1  (ім`я і прізвище українською мовою написане англійськими літерами).
З виконаного позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що кредитний ліміт витрачався з 10.11.2024, відсотки за витрачені кошти позивач списував за рахунок кредитного ліміту з 23.01.2024 по 31.03.2025 за ставкою 42% річних, а з 01.04.2025 84% річних, оскільки при нарахуванні відсотків застосовувався коефіцієнт 2 (а.с.17 на звороті, графа 7 розрахунку). 5088,46 грн відсотків списані за рахунок кредитного ліміту (1774,05+1388,71+1925,70), а тому розмір боргу за основним зобов`язанням становить 57151,86 гривень ((68323,64-16260,24)+5088,46).
У зв`язку з наявністю прострочених платежів, за користування витрачених кредитним лімітом позивач з 01.04.2025 по 30.09.2025 нарахував відповідачу 14795,37 гривень відсотків (а.с.16-18).
На підтвердження ідентифікації відповідача позивач надав копію його паспорта, яка виготовлена 19.07.2018 і засвідчена підписом позичальника.
Згідно датованої 29.10.2025 довідки відповідачу банк упродовж 30.07.2014 13.10.2021 видавав кредитні картки «Універсальна» з відповідним строком дії. Кредитна картка відповідача видана 13.10.2021 і строк її дії 09/25 (а.с.103).
Відповідно до довідки від 29.10.2025 №0000004876492218 про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , 03.07.2019 кредитний ліміт зменшений до 0,00 гривень.
15.04.2024 кредитний ліміт збільшений до 5000,00 гривень та до 10000,00 гривень, 04.06.2024 до 40000,00 гривень, 24.09.2024, 06.05.2025, 19.05.2025 та 30.05.2025 змінений до 60000,00 гривень.
05.06.2025 кредитний ліміт зменшений до 0,00 гривень (а.с.104).
На наданому позивачем фото зображений ОСОБА_1 , але він тримає картку «Для виплат», а не картку «Універсальна». 
Аргументуючи про наявність невиконаних відповідачем за кредитним договором зобов`язань, банком було подано позов у даній справі.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1056^1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кошти за кредитним договором та не повернув їх у визначені строки, сплативши погоджені відсотки по кредиту, отже має заборгованість перед банком.
Таким чином відповідні позовні вимоги підлягають до задоволення, про що обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, перевіривши визначення її розміру згідно умов кредитування, які письмового погодив позичальник.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що сторони справи не погодили у письмовому вигляді умови кредитування, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку відповідач не підписував, адже у даному випадку розрахунок заборгованості за кредитом ґрунтується на датованій 13.10.2021 заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписаній позичальником, у якій погоджено основні умови кредитування - тип кредиту, суму кредитного ліміту, відсоткову ставку, умови списання відсотків за рахунок кредитного ліміту та умови пролонгації договору кредитування.
Посилання скаржника на те, що позивачем не надано доказів видачі клієнту картки «Універсальна», а на наданому фото ОСОБА_1 в руках тримає іншу банківську карту «Для виплат», апеляційний суд до уваги не бере, оскільки згідно датованої 29.10.2025 довідки відповідачу банк упродовж 30.07.2014 - 13.10.2021 видавав кредитні картки «Універсальна» з відповідним строком дії, востаннє по 09/25 (а.с.103).
Також згідно виписки за договором б/н відповідач активно користувався виданою йому карткою «Універсальна» з 10.11.2024 по 29.08.2025, оплачуючи покупки в магазинах, кафе, знімаючи готівку, здійснюючи перекази на картки третіх осіб. Також на його картковий рахунок надходили регулярні поповнення як від відповідача так і від інших осіб, які зазначали відповідача як одержувача коштів.
Отже сама лише відсутність фото позичальника із банківською карткою «Універсальна», на що звертає увагу скаржник, не може підтверджувати міркування про відсутність у користуванні позичальника відповідного банківського інструменту.
Аргументи апеляційної скарги представника відповідача про те, що правила надання банківських послуг у Приватбанку, розміщені на сайті, за відсутності підписання позичальником, не можуть вважатися умовами кредитного договору. у даному випадку слід відхилити, адже умови кредитування, зокрема щодо розміру та порядку нарахування відсотків за кредитом, позичальник письмово погодив у заяві про надання банківських послуг.
Апеляційний суд оцінює критично посилання скаржника на те, що надана банком виписка по рахунку не відповідає законодавчим вимогами та не є первинним бухгалтерським документом (відсутній номер клієнтського рахунку), є неповною і дефектною, оскільки починається з 22.04.2022, а не з дати укладення договору, оскільки відповідний доказ відображає належним чином всі операції за картковим рахунком відповідача за визначений період часу - зняття грошових коштів позичальником, поповнення рахунку, перекази коштів третім особам та зарахування на його картки від третіх осіб. 
Отже, незалежно від назви та характеристик вказаного документа, він належним чином відображає порядок користування банківською карткою з кредитним лімітом з боку позичальника, а відтак може бути використаний як доказ у підтвердження існування відповідних правовідносин, що ґрунтуються на договорі кредиту, укладеному між сторонами справи.
При цьому доказів неврахування банком здійснених позичальником погашень кредиту, скаржник суду не надає.
Мають бути відхилені вказівки в апеляційній скарзі на те, що між випискою та розрахунком наявні математичні розбіжності (у розрахунку рух коштів починається з листопада 2024 року), оскільки відсутні дані про те, що заборгованість по договору нараховано без урахування тих чи інших фактичних погашень з боку позичальника, а саме лише неспівпадіння початку обрахунків боргу з датою укладення договору не може ставити під сумнів їх об`єктивність, оскільки заборгованість не виникає по замовчуванню безпосередньо з моменту укладення правочину.
Слід зважати на те, що з наданого розрахунку вбачається, що активно кредитною карткою відповідач користувався з 10.11.2024 по 01.10.2025, коли розмір встановленого йому кредитного ліміту складав 60000,00 гривень, і заборгованість за кредитом у нього виникла саме у цей період.
Аргументи апеляційної скарги про те, що банк безпідставно включив відсотки у тіло кредиту та нарахував на них нові відсотки за користування кредитними коштами, апеляційний суд відхиляє, оскільки з розрахунків банку та обігу коштів згідно виписки вбачається, що відсотки за кредитом позичальнику погашали за рахунок кредитного ліміту з 23.01.2024 по 31.03.2025 за ставкою 42% річних, а з 01.04.2025 - 84% річних, що відповідало погодженим умовам кредитування (п.1.4. розділу 1 Заяви). Після такого погашення заборгованість за відповідними відсотками припиняла існувати, однак виникала за тілом кредиту, яке й згідно умов договору ставало базою для нарахування відсотків.
Отже, відсотки по кредиту на борг за відсотками, як вважає скаржник, банк у даному випадку не нараховував.
Міркування скаржника про те, що надані банком «Заява про приєднання...» та «Паспорт споживчого кредиту» від 13.10.2021 не мають скрізної нумерації сторінок, не прошиті, а підпис Відповідача міститься виключно на крайньому аркуші, у зв`язку з чим відповідні докази не могли оцінюватися судом першої інстанції, апеляційний суд вважає помилковими, адже зміст відповідних доказів не дає підстав для сумнівів у їх достовірності, що скаржником не заперечується. Також у матеріалах справи відсутні інші докази, які б давали можливість оцінити відповідні документи банку як такі, що не відображають дійсне волевиявлення сторін на формалізацію їх договірних правовідносин з приводу отримання відповідачем кредитних коштів банку. Так, як слушно зауважує суд першої інстанції, у Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг послідовно пронумеровані розділи, пункти розділів, тест викладений логічно, кожна наступна сторінка продовжує текст, викладений на попередній сторінці, отже структура та зміст цього документа непогоджених позичальником змін не зазнавала.
Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03.07.2026 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу представника відповідача – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати скаржника по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи не відшкодовувати у зв`язку з відхиленням вимог скарги.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в  :

апеляційну скаргу – відхилити.
Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03.07.2026 у даній справі – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи скаржнику не відшкодовувати.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 15.09.2026.

Суддя-доповідач

Судді